Провадження № 2-а/359/24/2026
Справа № 359/13950/25

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі: 
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В. 
за участю
секретаря судового засідання - Шуст А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення -
В С Т А Н О В И В :
25.11.2025 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача Фумельова І.О., надійшла вищезазначена позовна заява, з проханням : визнати незаконною та скасувати постанову № 3240/10-36-07-08 від 30 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , винесену заступником начальника Головного управління ДПС у Київській області Міщанчук Андрієм Васильовичем; визнати незаконним та скасувати рішення заступника голови Державної податкової служби України № 33511/6/990006050106 від 21.11.2025 року; провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с.2-9).

Позивачка зазначає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності та рішення ДПС України є незаконними, прийнятими з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Зазначає, що було грубо порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи був призначений на 30.10.2025 року, однак, прибувши завчасно, позивачка подала заяву про відкладення розгляду у зв`язку з неознайомленням з усіма матеріалами перевірки та необхідністю підготовки заперечень і отримання правової допомоги. Незважаючи на це, справа фактично не розглядалася у її присутності, клопотання було проігноровано, а рішення прийнято без виклику позивачки та без забезпечення її участі. Це порушує вимоги ст. 268 КУпАП, а також конституційні гарантії права на захист (ст. 55, 59, 129 Конституції України).

Крім того, податковим органом не дотримано строку для подання заперечень на акт перевірки, передбаченого п. 86.7 ПК України (10 робочих днів), оскільки рішення прийнято до спливу цього строку, що позбавило позивачку можливості реалізувати своє право на подання заперечень та доказів.

Також вказує, що фактична перевірка була проведена з істотними порушеннями вимог Податкового кодексу України. Позивачці не вручалася копія наказу про проведення перевірки до її початку, вона не була повідомлена про її проведення, що суперечить вимогам ст. 80, 81 ПК України. 

Відсутні будь-які докази належного повідомлення або спроб зв`язку з нею.

Більше того, у самому наказі та додатку до нього відсутні конкретні підстави проведення перевірки, як того вимагає п. 81.1 ПК України. Формальне посилання на норми закону без конкретизації підстав не відповідає правовим позиціям Верховного Суду, відповідно до яких підстава перевірки має бути чітко визначена. Таке порушення свідчить про незаконність перевірки та відсутність правових наслідків її результатів.

Також наказ не містить належної ідентифікації суб`єкта перевірки (відсутній код ЄДРПОУ, зазначено лише умовну назву об`єкта), що унеможливлює встановлення, кого саме перевіряли, і є самостійною підставою для визнання перевірки незаконною.

Позивачка фактично не має жодного відношення до об`єкта перевірки. Вона не є власником чи орендарем відповідного торговельного місця, не здійснює там господарську діяльність, не має працівників і не перебуває у будь-яких правовідносинах щодо цього об`єкта. Контролюючим органом не встановлено належним чином зв`язку позивачки з місцем перевірки, не витребувано відповідні відомості у власників приміщення, не з`ясовано фактичні обставини.

Докази, покладені в основу висновків перевірки, є неналежними та суперечливими: пояснення особи, яка нібито працювала у позивачки, є непослідовними, частково без підпису, а сама особа заперечує будь-які відносини з позивачкою; походження штампу ФОП позивачки їй невідомо. Офіційні дані ДПС не підтверджують здійснення позивачкою діяльності за адресою перевірки.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, порушення порядку призначення та проведення перевірки призводить до визнання її незаконною, а отримані під час такої перевірки матеріали - недопустимими доказами. Як наслідок, рішення, прийняті на їх підставі, підлягають скасуванню.

З урахуванням викладеного, контролюючий орган діяв всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, не довів правомірності своїх дій та рішень, а також не встановив наявності події і складу адміністративного правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

23.02.2026 в системі «Електронний суд» представником позивача Фумельовим І.О. подані додаткові пояснення (а.с.84-86), за змістом яких позивач Позивачка зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення № 3133/10-36-07-08 від 21.10.2025 року, який покладено в основу оскаржуваної постанови, складений з істотними порушеннями вимог закону.

Зокрема, у протоколі не зазначено конкретної норми спеціального законодавства, яку нібито порушено, хоча ч. 1 ст. 163-15 КУпАП має бланкетний характер і передбачає обов`язкове посилання на відповідну норму іншого нормативно-правового акта. Натомість наведене посилання на постанову КМУ № 894 від 29.07.2022 року не може вважатися належним, оскільки вона лише встановлює строки забезпечення можливості безготівкових розрахунків і не містить норм, що визначають відповідальність за їх порушення.

Крім того, позивачка звертає увагу, що у подібній справі постановою Бориспільського міськрайонного суду від 13.11.2025 року провадження щодо неї за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, зокрема через аналогічний недолік протоколу - відсутність посилання на норму спеціального закону. Суд визнав такий протокол недопустимим доказом.

З огляду на викладене, позивачка вважає, що протокол від 21.10.2025 року є неналежним та недопустимим доказом, а наведені обставини є самостійною підставою для визнання оскаржуваних рішень незаконними.

У зв`язку з цим позивачка просить визнати зазначений протокол недопустимим доказом, позов задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за її відсутності та відсутності її представника.

25.02.2026 також в системі «Електроний суд» від представника відповідача Бонка В.В. надійшов відзив (а.с.98-104), за змістом якого відповідач позов не визнає та вважає його безпідставним, зазначаючи, що оскаржувані рішення прийняті у межах повноважень та відповідно до вимог законодавства.

За обставинами справи, ГУ ДПС у Київській області проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої встановлено порушення - незабезпечення можливості здійснення безготівкових розрахунків за товари (послуги), що є порушенням п. 1 постанови КМУ № 894 від 29.07.2022 та підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.

На підставі акту перевірки уповноваженою особою складено протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2025, який було належним чином направлено позивачці через електронний кабінет платника податків. У протоколі також зазначено дату, час і місце розгляду справи.

30.10.2025 уповноваженою посадовою особою ГУ ДПС у Київській області розглянуто справу та винесено постанову про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідач стверджує, що позивачка була належним чином повідомлена та прибула для участі у розгляді справи, однак від участі відмовилась, що зафіксовано відповідним актом.

Заява позивачки про відкладення розгляду справи надійшла до контролюючого органу вже після фактичного розгляду справи, а тому не могла бути врахована.

За результатами адміністративного оскарження ДПС України рішенням від 21.11.2025 залишила скаргу позивачки без задоволення, а постанову - без змін. Вказане рішення було прийнято та направлено у строки та спосіб, визначені законодавством.

Відповідач наголошує, що податкові органи діяли в межах повноважень, передбачених Конституцією України, Податковим кодексом України та відповідно до ст. 234-2, 255, 268 КУпАП, які регламентують повноваження органів ДПС щодо складання протоколів і розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Також відповідач зазначає, що рішення у справі про адміністративне правопорушення відповідає вимогам законності та обґрунтованості (ст. 242 КАС України), прийняте на підставі встановлених обставин та належних доказів.

Додатково відповідач просить поновити строк на подання відзиву, посилаючись на принцип змагальності сторін (ст. 9 КАС України), необхідність часу для збору доказів та практику ЄСПЛ щодо забезпечення сторонам можливості повноцінної участі у процесі.

Крім того, зазначено, що повноваження представника ДПС підтверджені витягом з Єдиного державного реєстру, який має належну юридичну силу.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою від 26.11.2025 було відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.76-77).

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача за змістом поданих додаткових пояснень просив розгляд справи здійснювати за відсутності позивачки та її представника.

Від відповідача додаткових заяв та клопотань не надійшло.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ч.2 вказаної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що 30 жовтня 2025 року заступником начальника Головного управління ДПС у Київській області Міщанчук Андрієм Васильовичем винесена оскаржувана постанова № 3240/10-36-07-08 про накладення адміністративного стягнення (а.с.17-18, 116-117), відповідно до якої позивачку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює фізичною особою-підприємцем за адресою: АДРЕСА_1 , - притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-15 КУпАП та накладено штраф в сумі 3400 гривень.

Як зазначено у постанові, посадовою особою суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС У Київській області розглянуто протокол від 21 жовтня 2025 року №3133/10-36-07-08 і додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення: на підставі акту фактичної перевірки від 06.10.2025 №46390/Ж5/10/36/07/НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 , та встановлено порушення порядку проведення розрахунків, а саме, що суб`єкт господарювання не здійснив перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (послуги, роботи), чим порушено пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2022 №894 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)».

Згаданий протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2025 №3133/10-36-07-08 суду не надано, у тому числі не надано доказів, що він був складений за участі ФОП ОСОБА_1 та що позивач була повідомлена про дату , час та місце його складання. 

Відповідно до частини 1 ст.163-15 КУпАП, порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також встановлено, що 06.10.2025 головним державним інспектором ГУ ДПС у Київській області Сабардак Русланом Володимировичем та головним державним інспектором ГУ ДПС у Київській області Березюк Сергієм Григоровичем було складено Акт фактичної перевірки №46390/Ж5/10/36/07/НОМЕР_1, початок перевірки 03.10.2025, 15.07 (а.с.27-30).

За змістом вказаного акту проведено перевірку господарської одиниці тип ГО ТОРГІВЕЛЬНЕ МІСЦЕ, назва - ГО «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташована за адресою: АДРЕСА_1 , - платника податків - ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), податкова адреса платника податків: АДРЕСА_2 , тел. НОМЕР_2 , зареєстрованого в органі ДПС ГУ ДПС у Київській області.

Також зазначено, що перевірка проведена на підставі статей 20,80 Податкового кодексу України на тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, на підставі п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (із змінами) з питань дотримання Податкового кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 16 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами) від 02 березня 2015 року №222-VІІІ «При ліцензування видів господарської діяльності» (із змінами), від 18 червні 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами), Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 (із змінами) та інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці. 

Згідно із Актом перевірка здійснена у присутності ОСОБА_2 , продавець. 

Також зазначено наступне.

Перевіркою встановлено факт неподання до ДПС за місцем реєстрації суб`єкта господарювання повідомлення за формою №20-ОПП про наявні об`єкти оподаткування, об`єкти, що пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність, а саме: до ГУ ДПС у Київській області не подано повідомлення про наявність торговельного місця « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснюється господарська діяльність.

Перевіркою встановлено факт непроведення розрахункових операцій через РРО/ПРРО та факт невидачі відповідних розрахункових документів встановленої форми та змісту на загальну суму 8000,00 грн, а саме: при продажу 03.10.2025 року о 18 год. 39 хв. мобільного телефону «Samsung A05» за ціною 4000,00 грн, та при поверненні 03.10.2025 року мобільного телефону « НОМЕР_3 » за ціною 4000,00 грн, що підтверджується виданим товарним чеком та поясненнями продавця, які додаються до акту перевірки.

Перевіркою встановлено факт здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку за місцем реалізації (зберігання) на загальну суму 41400,00 грн (згідно відомості, що додається до акту перевірки), а саме: на момент початку перевірки не надано документів щодо обліку та походження товарів, які знаходились у торговельному місці « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіркою встановлено факт допущення до роботи найманого працівника без укладення трудового договору, оформленого наказом або розпорядженням власника чи уповноваженого ним органу, та без подання повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) не було оформлено трудові відносини із продавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , - який на момент проведення перевірки здійснював роботи з реалізації товарів, надання послуг покупцям та проведення розрахункових операцій (пояснення додається).

Перевіркою встановлено факт не забезпечення можливості здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані товари (надані послуги) у торговельному об`єкті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_1 .

В додатках до акта значаться: запит, товарний чек, відомість, пояснення, фотокопії товару та виконання трудової функції продавця, акт відмови від підпису (а.с.30,31-38, 42, 54-52)

Підпис платника податків - ОСОБА_1 під актом відсутній, наявне застереження : «не з`явилась на запит №1 від 03.10.2025 для ознайомлення та підписання акту» (а.с.30).

З долучених пояснень ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , датованих 03.10.2025 (додаток до акту перевірки від 06.10.2025), він вказав посаду та місце роботи - продавець ФЛП ОСОБА_1 , НОМЕР_1, та надав пояснення, про те, що було продано телефон «Samsung A05» по ціні 4000,00 грн, розрахункова операція в готівковій формі, та видано товарний чек від 03.10.2025 о 14:39. Вищезазначений телефон повернуто в належному стані та здійснено повернення готівкових коштів у суму 4000,00 грн. покупцю (а.с.35). 

На товарному чеку від 03.10.2025від 03.10.2025, 14:39, зазначено, що він виданий від імені «Сервісний центр «ІНФОРМАЦІЯ_2» (а.с.37). 

Згідно з наявними матеріалами справи, наказом заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області Міщанчук А.В. від 01 жовтня 2025 року №3583-п було наказано провести протягом жовтня 2025 року фактичні перевірки суб`єктів господарювання та об`єктів з метою перевірки порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин за працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлення державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки) (а.с.43).

Згідно із Додатком на вказаного наказу «Перелік суб`єктів господарювання для проведення фактичних перевірок…» зазначений «Торгівельний острів «ІНФОРМАЦІЯ_2», адреса: АДРЕСА_1, дата перевірки - 03.10.2025, посада, ПІБ перевіряючих - ГДІ Руслан Сабардак та ГДІ Сергій Березюк (а.с.43).

Крім того, 03.10.2025 на ім`я перевіряючих Руслан Сабардак та Сергій Березюк були видані направлення №№11438/10-36-07-08 та 11439/10-36-07-08, які були вручені 03.10.2025 0 15:907 ОСОБА_2 , продавцю ФОП ОСОБА_1 (а.с.44).

Суд звертає увагу, що в зазначеному наказі та Додатку (а.с.43) не згадувалось прізвище суб`єкта господарювання - ФОП ОСОБА_1 , а вказано об`єкт господарювання - Торгівельний острів «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Згідно із Актом про відмову від підписання акту (довідки) фактичної перевірки від 06.10.2025 №46390/Ж5/10/36/07/НОМЕР_1, бланк 183784, складеним головним державним інспектором ГУ ДПС у Київській області Сабардак Русланом Володимировичем та головним державним інспектором ГУ ДПС у Київській області Березюк Сергієм Григоровичем, 06.10.10.2025 л 10:15 за результатами фактичної перевірки торгівельного місця за адресою: АДРЕСА_4 , платник податків та/або його законний представник або особа, що здійснювала розрахункові операції, а саме ФОП ОСОБА_1 відмовився, не з`явилася на запит від 03.10.2025 для ознайомлення та підписання акт (довідку) фактичної перевірки від 06.10.2025 №46390/Ж5/10/36/07/ НОМЕР_1 , бланк 184784 (а.с.42).

Разом із з цим доказів отримання ФОП ОСОБА_1 зазначеного запиту від 03.10.2025 для ознайомлення з актом фактичної перевірки від 06.10.2025, врученого продавцю ОСОБА_2 (а.с.38), суду відповідачем надано не було.

Крім того, як стверджує позивач, копію Акту перевірки, який направлявся їй листом від 07.10.2025 №72030/6/10-36-07-08-09 разом із повідомленням про необхідність явки для складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.155-1та ч.1 ст.163-15 КУпАП на 21.10.2025 о 09.00год. (а.с.26), ОСОБА_1 отримала лише 23.10.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.41).

Суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення від 21.10.2025 №3133/10-36-07-08, на підставі якого ухвалювалась оскаржувана постанова, а також докази того, що він був складений за участі ФОП ОСОБА_1 та що позивач була повідомлена про дату , час та місце його складання, відповідачем не надано. 

Сторонами визнано та долученими письмовими доказами підтверджується, що 30.10.2025 ОСОБА_1 з`явилася до ГУ ДПС у Київській області, проте участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення не брала, залишила заяву, про те, що прибула о 9 год.30 хв. На розгляд справи, який був призначений на 10.00 год., проте станом на 10 год. 30 хв. Ніхто її не викликав і розгляд справи не відбувся (а.с.122).

За цим фактом працівниками - ГДІ ГУ ДПС у Київській області Березюком Сергієм Григоровичем, Сабардаком Русланом Володимировичем та Потапенком Романом Миколайовичем складено акту про те, що ФОП ОСОБА_1 , 30 жовтня 2025 року о 10:00 год. прибула до ГУ ДПС у Київській області, проте відмовилася від участі у розгляді адміністративної справи за протоколом №3133/10-36-07-08 від 21.10.2025. 

Разом із з цим встановлено, що 30.10.2025 о 09год.30 хв. ФОП ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС у Київській області заяву про відкладення розгляду справи (а.с.29-30, 120-121), у якій, зокрема, зазначила, що 23.10.2025 отримала Акт фактичної перевірки та протягом 10 робочих днів має право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, а також строк для подання заперечень про результати перевірки закінчується 06.11.2025. При цьому вказала, що ФОП ОСОБА_1 не погоджується із висновками перевірки, а тому бажає подати заперечення і додаткові документи, що підтверджується відсутність вини. Також вказала, що не отримувала додатки до Акту фактичної перевірки від 06.10.2025 та просила надати їх на ознайомлення, а саме: запит, товарний чек, відомість, пояснення, фотокопії товару та виконання трудової функції продавця, акт відмови від підпису, а також копію наказу «Про проведення фактичної перевірки» разом із додатками.

При цьому встановлено, що 21.11.2025 заступником Голови Державної податкової служби України Чернецькою Теодозією Юріївною було прийнято рішення про розгляд скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, подану ФОП ОСОБА_1 , на постанову про накладення адміністративного стягнення ГУ ДПС у Київській області від 30.101.2025 №3240/10-36-07-08, винесену заступником начальника ГУ ДПС у Київській області Андрієм Міщанчуком (а.с.22-25, 126-126). Вказаним рішенням скаргу ФОП ОСОБА_1 від 10.11.2025 без номера (вх. ДПС №6094/С/6/ від 13.11.2025) залишено без задоволення, постанові від 30.10.2025 № 3240/10-36-07-08 залишено без змін.

За текстом вказаного рішення також зазначено, що 30.10.2025 о 10 год.00 хв. ФОП ОСОБА_1 прибула до ГУ ДПС у Київській області для участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення за протоколом від 21.10.2025 №3133/10-36-07-08. Проте від участі у розгляді адміністративної справи ФОП ОСОБА_1 відмовилась, про що складено акт в довільній формі. 

Також зазначено, що на адресу ГУ ДПС у Київській області від ФОП ОСОБА_1 30.10.2025 о 13 год. 21 хв. надійшла заява (вх. ГУ ДПС у Київській області №132480/6від 30.10.2025) про відкладення розгляду адміністративної справи за протоколом від 21.10.2025 №3133/10-36-07-08. Проте розгляд справи за вказаним протоколом відбувся о 10 год. 00 хв. 30.10.2025, тобто до надходження заяви ФОП ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Суд звертає увагу, що викладена у рішенні інформація про те, що заява ФОП ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи від 30.10.2025 надійшла до ГУ ДПС у Київській області о 13 год. 21 хв. суперечить відмітці на вказаній заяві, яка надана відповідачем разом із відзивом, а саме, що заява зареєстрована 30.10.2025 о 9 год.30 хв. (а.с.120).

Крім того, згідно із долученими представником позивача належними і допустимими доказами, а саме: копією Договору оренди нежитлового приміщення від 04.03.2024, укладеного між Бориспільським районним споживчим товариством та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 , - ФОП ОСОБА_8 отримав у строкове платне користування (оренду) частину нежитлового приміщення на другому поверсі будівлі Коопунівермагу Бориспільського РСТ, а саме: частину приміщення №100 загальною площею 7,0 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , а також обладнання, устаткування, позначене в акті приймання-передачі (а.с.56-65).

Згідно із поясненнями ОСОБА_2 від 12 листопада 2025 року, опитаного адвокатом Фумельовим Іллею Олександровичем на підставі п.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру», останній, будучи попереджений про кримінальну відповідальність заст.384 КК України(завідомо неправдиве показання), повідомив, що працює у ФОП ОСОБА_8 , він не знайомий з ОСОБА_1 , трудових відносин, офіційних чи неофіційних між ними не було (а.с.66). 

Даючи оцінку вищенаведеним встановленим фактичним обставинам справи, суд враховує наступне.

За визначенням пунктів 3, 89 статті 1 Закону України «Про платіжні послуги» від 30.06.2021 №1591-IX (далі - Закон № 1591-IX) безготівкові розрахунки - перерахування коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів, а також перерахування надавачами платіжних послуг коштів, внесених платниками готівкою, на рахунки отримувачів; торговець - суб`єкт господарювання (юридична особа або фізична особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, незалежну професійну діяльність), який відповідно до договору з відповідним надавачем платіжних послуг (еквайром або іншим) приймає до обслуговування платіжні інструменти для здійснення оплати вартості товарів чи послуг, включаючи послуги з видачі коштів у готівковій формі.

Згідно частин двадцять восьмої, двадцять дев`ятої статті 39 Закону № 1591-IX торговці зобов`язані забезпечувати можливість здійснення безготівкових розрахунків за продані товари (надані послуги), у тому числі за допомогою електронних платіжних засобів та/або платіжних застосунків, та/або платіжних пристроїв. У разі надання можливості здійснювати безготівкові розрахунки за продані товари (надані послуги) за допомогою електронних платіжних засобів, що використовуються в платіжних системах, торговці зобов`язані забезпечувати можливість здійснення таких розрахунків з використанням електронних платіжних засобів не менше трьох платіжних систем, однією з яких є багатоемітентна платіжна система, створена резидентом України.

Терміни, до настання яких торговці мають забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), визначаються Кабінетом Міністрів України. Контроль за дотриманням торговцями таких термінів здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а контроль за забезпеченням захисту прав споживачів при здійсненні зазначених розрахунків - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)» від 29.07.2022 №894 (далі - Постанова №894) встановлено, що торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно:
1) з 1 січня 2023 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);
2) з 1 січня 2024 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення від 5 до 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);
3) з 1 січня 2025 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 5 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту);
4) з 1 січня 2026 р. - торговці - фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої групи, торговці, які здійснюють торгівлю з використанням торгових автоматів, виїзну (виносну) торгівлю, продаж власноручно вирощеної або відгодованої продукції.

Відповідно до пункту 47 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148, перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (далі - контролюючий орган) відповідно до його компетенції.

Керівники суб`єктів господарювання несуть відповідальність за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.

Контролюючий орган в разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою застосовує до порушників штрафні санкції згідно з законодавством України.

Як вбачається зі змісту долучених до оскаржуваної постанови документів на підставі ст.ст. 20, 80 Податкового кодексу України проводилася перевірка господарської одиниці тип ГО ТОРГІВЕЛЬНЕ МІСЦЕ, назва - ГО «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Водночас належних і допустимих доказів того, що за вказаною адресою та місцем розташування об`єкта господарювання Торгівельний острів «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснює господарську діяльність саме - ФОП ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), суду не надано.

Єдиними доказами, які стали підставою для таких висновків - це пояснення продавця ОСОБА_2 (а.с.35) та товарний чек від 03.10.2025, відбиток штампу продавця якого такої якості, що не дає можливості встановити його зміст (а.с.37).

Пояснення самої ФОП ОСОБА_1 отримані не були.

Разом із з цим додатково надані адвокатом Фумельовим І.О. докази (копія Договору оренди нежитлового приміщення від 04.03.2024, укладеного між Бориспільським районним споживчим товариством та ФОП ОСОБА_8 ; пояснення ОСОБА_2 від 12.11.2025) спростовують висновки відповідача, що саме позивач є належним суб`єктом відповідальності за виявлене порушення за ч.1 ст.163-15 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 245 КУпАП, передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: - найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; - дату розгляду справи; - відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що суб`єктом владних повноважень не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП. За таких обставин висновок про наявність у її діях складу адміністративного правопорушення є недоведеним.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведені вимоги ст.ст. 247, 288 КУпАП, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 9, ч. 3 ст. 286 КАС України, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача слід закрити.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення заступника Голови Державної податкової служби України № 33511/6/99-00-06-05-01-06 від 21.11.2025 за результатами розгляду скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає таке.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено вичерпний перелік повноважень суду за наслідками розгляду справ щодо рішень суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому рішення, прийняте вищестоящою посадовою особою за результатами адміністративного оскарження постанови, є похідним від самої постанови про накладення адміністративного стягнення.

Оскільки суд дійшов висновку про протиправність постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, додаткове скасування рішення за результатами розгляду скарги не є необхідним для відновлення порушених прав позивачки, у зв`язку з чим зазначена позовна вимога задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що до звернення до суду позивачка реалізувала право на оскарження постанови до вищестоящої посадової особи, а з позовом звернулася після отримання рішення за результатами розгляду скарги, суд дійшов висновку про дотримання нею строку звернення до адміністративного суду.

В силу вимог ст.139 КАС України понесені позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового сплати судового збору за однією вимогою за ставкою - 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. - підлягають відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 74-77, 122, 123, 139, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову № 3240/10-36-07-08 від 30 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , винесену заступником начальника Головного управління ДПС у Київській області Міщанчук Андрієм Васильовичем, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (Код ЄДРПОУ 44096797, 03151, м.Київ, вул..Святослава Хороброго, 5-А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 665 гривень 60 копійок (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог про визнання незаконним та скасувати рішення заступника голови Державної податкової служби України № 33511/6/990006050106 від 21.11.2025 року - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду,або через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, та у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Муранова-Лесів