Справа № 420/25865/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 31.07.2025 року надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить суд:
1. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; код ЄДРПОУ 20987385) від 22.01.2025 № 18 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; код ЄДРПОУ 20987385): 2.1. витребувати з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за нормами, чинними на 01.01.2022 за військовим званням «полковник», а також відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII за нормами, чинними на 01.01.2022 за посадою начальника відділу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, яка відповідає посаді начальника відділу військової прокуратури об`єднаних сил, з урахуванням відомостей, зазначених у довідках Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 30.03.2022 №14-68вих-22, від 10.04.2024 № 15-195вих-24, та грошовому атестаті від 30.03.2022 №14-67вих-22 ОСОБА_1 , виходячи з розмірів: - окладу за військовим званням «полковник» - 2084 грн.; - посадового окладу - 57600 грн.; - надбавки за вислугу років - 50 % посадового окладу; - надбавки за виконання особливо важливої роботи - 100 % окладу за військовим званням, посадового окладу та надбавки за вислугу років; - надбавки за доступ до державної таємниці - 15 % посадового окладу; - щомісячної премії - 40 % окладу за військовим званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливої роботи та надбавки за доступ до державної таємниці; 2.2. призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з одночасним перерахунком розміру пенсії у зв`язку із зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб – підвищення окладів за військовим (спеціальним) званням у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також посадових окладів прокурорів, на підставі витребуваної з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, без обмеження її максимальним розміром.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України та був відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі. Наказом Міністра оборони України від 10.09.2020 № 449 позивача звільнено з військової служби в запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів).
Позивач вказує у позові, що на момент звільнення з військової служби позивач мав військову вислугу більше ніж 24 роки та 6 місяців, у зв`язку з наявністю якої з 23.10.2019 позивачеві призначено пенсію за вислугу років за нормами ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.
Натомість, зазначає позивач, маючи на день звільнення з військової служби 10.09.2020, яке відбулось у проміжок часу з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року, військову вислугу більше ніж 24 роки та 6 місяців, позивач одночасно набув право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII. 20.12.2024 позивач подав заяву про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII до відповідного уповноваженого органу Міністерства оборони України – ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким 08.01.2025 спрямовано передбачений Порядком № 3-1 пакет документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. 22.01.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 18 про відмову позивачеві в призначенні пенсії на умовах Закону № 2262-XII.
Позивач вважає, що зазначене рішення відповідача від 22.01.2025 № 18 є незаконним, порушує право позивача на соціальний захист, яке він здобув під час виконання обов`язків військової служби, в тому числі під час безпосередньої участі в антитерористичній операції та у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, а тому підлягає скасуванню.
Ухвалою судді від 21.08.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження у адміністративній та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
До суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представником відповідача зазначено, що позовні вимоги відповідач вважає такими, що не підлягають задоволенню.
Представник відповідача вказує, що згідно з поданням ІНФОРМАЦІЯ_2 , що обчислення вислуги років, передбачене пунктом 2.12. наказу Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 не проводилося. Враховуючи на викладені обставини в їх сукупності, що дії Головного управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, Законах України, роз`яснювальних листах органів Пенсійного фонду.
До суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що викладені у відзиві доводи не можуть стати в основі прийняття рішення судом за суттю справи та що наведеним пунктом Положення № 530 не регламентовано порядок обчислення вислуги років для військовослужбовців військових прокуратур. Повноваження щодо обчислення вислуги перелічених в п. 2.12 розділу ІІ Положення № 530 органів військового управління розповсюджуються тільки на підпорядкованих цим органам військовослужбовців. У свою чергу військовослужбовці військових прокуратур, відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції до 25.09.2019, тобто до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-IX, яка була чинною на день звільнення позивача з військової служби), підпорядковувались виключно керівникам відповідних військових прокуратур, а тому наведені в п. 2.12 розділу ІІ Положення № 530 органи військового управління не мають повноважень на обчислення вислуги років позивача. Саме тому відповідний розрахунок щодо позивача здійснено відповідними структурними підрозділами військової прокуратури об`єднаних сил (кадровим і фінансовим), тобто за останнім місцем військової служби з урахуванням підпорядкування. звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 до відповідача з поданням про призначення позивачеві пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII і є свідченням наявності в останнього перевіреного зазначеним уповноваженим структурним підрозділом права на вказану пенсію в зв`язку з дотриманням належних умов: звільнення з військової служби та наявності необхідної вислуги років.
Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї доказами, відзивом на позов, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та перевіривши їх наданими з боку учасників справи доказами, судом встановлено таке.
Позивач з 29.07.2003 року по 10.09.2020 року проходив службу на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України, у тому числі у військовій прокуратурі у статусі військовослужбовця.
Відповідно до наказу Міністра оборони України від 10.09.2020 № 449 ОСОБА_1 було звільнено з військової служби в запас на підставі підпункту «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил від 10.09.2020 № 580к ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності військової прокуратури об`єднаних сил та виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил і всіх видів забезпечення.
Відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року у справі №200/14816/19-а, яке набрало законної сили, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо непризначення та невиплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 28.10.2019р. № 204 та уточнення до цього рішення, щодо відмови в призначенні та виплаті з 23.10.2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути питання щодо призначення та виплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
На підставі вказаного рішення суду позивачу було призначено пенсію за вислугою років на підставі ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».
20.12.2024 року позивачем було подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву, в якій просив направити визначені законодавством документи до Головного управління пенсійного фонду в Донецькій області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із урахуванням змін розміру грошового забезпечення, які відбулись після його звільнення з військової служби.
Також 25.12.2024 року позивачем було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області заяву про призначення йому пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.01.2025 № 18 про відмову в призначенні пенсії позивачу в призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідних документів про призначення пенсії - у поданні ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.01.2025 № 105812 та у супровідному листі від 08.01.2025 № 943/535 вказано, що обчислення вислуги років, передбачене пунктом 2.12 наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб», не проводилось.
Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд зазначає.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за даним нормативно-правовим актом визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пенсійне забезпечення військовослужбовців здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах ,,б"-"д',, "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
Отже, для призначення пенсії за вислугу років позивачу необхідно мати не менше 24 календарних років та 6 місяців вислуги.
Згідно із статтею 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок та умови зарахування періодів служби для призначення пенсій за вислугу років, у тому числі на пільгових умовах відповідно до Закону № 2262-ХІІ, установлено постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" від 17.07.1992 № 393 (далі Постанова № 393).
Згідно із абзацом другим пункту 1 Постанови № 393, було установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховується, зокрема, час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах внутрішніх справ, Службі безпеки, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу.
Постановою правління Пенсійного фонду України 30 січня 2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1).
Відповідно до п. 1 розділу І Порядку № 3-1 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (членам їх сімей), пенсії згідно із Законом призначаються і виплачуються головними управліннями Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - орган, що призначає пенсію).
Згідно з п. 2 розділу І Порядку № 3-1 заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, Міністерства юстиції України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби судової охорони, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, Національної поліції України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Управління державної охорони України (далі - уповноважений орган (структурний підрозділ)), за останнім місцем служби. Уповноваженим органом (структурним підрозділом) заява про призначення пенсії з необхідними документами до органу, що призначає пенсію, може надсилатись поштою.
Відповідно до пункту 11 розділу І Порядку № 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу)) роз`яснюється, які документи необхідно подати додатково. При поданні цих документів до закінчення тримісячного строку з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів уповноваженим органом (структурним підрозділом) поштою, або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку 3-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності додаються такі документи, зокрема подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (додаток 7 до цього Порядку) та розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії або їх копії (за винятком осіб, окремі періоди проходження служби яких не підлягають розголошенню).
Відповідно до розділу ІІІ Порядку 3-1 уповноважений орган (структурний підрозділ) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і подання про призначення пенсії і направляє до органу, що призначає пенсії.
Уповноважений орган (структурний підрозділ) надає допомогу особі в одержанні необхідних для призначення пенсії документів.
У разі якщо підготовлено не всі необхідні документи для призначення пенсії, то подаються наявні, а документи, яких не вистачає, подаються додатково.
Копії документів, необхідних для призначення пенсії, що подаються уповноваженим органом (структурним підрозділом) до органу, що призначає пенсію, мають бути завірені цим уповноваженим органом (структурним підрозділом) або органом, в якому особа проходила військову службу (службу), в установленому порядку.
При цьому, як вбачається з положень Порядку 3-1, розгляд заяв про призначення, про перерахунок та/або переведення на інший вид пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" здійснюється без застосування принципу екстериторіальності передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.
Як вбачається з оскаржуваного рішення позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є відсутність необхідних документів про призначення пенсії, а саме у поданні ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.01.2025 № 105812 та у супровідному листі від 08.01.2025 № 943/535 вказано, що обчислення вислуги років, передбачене пунктом 2.12 наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб», не проводилось.
Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів звернення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ІНФОРМАЦІЯ_1 з роз`ясненнями про необхідність надання документу з обчисленням вислуги років, передбачене пунктом 2.12 наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб».
Відповідно до пункту 1.1. наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб» (далі - Положення № 530) цим Положенням визначається порядок зокрема:
обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, відповідно до статті 17-1 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон) та постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей” (зі змінами);
оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років, по інвалідності та в разі втрати годувальника відповідно до Закону, постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393” (зі змінами) та постанови правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 “Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (зі змінами), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402.
Пунктом 2.12 Положення № 530 визначено, що обчислення вислуги років чи загального страхового стажу для призначення пенсій здійснюється:
Департаментом соціального забезпечення Міністерства оборони України за поданням відповідних підрозділів персоналу - особам офіцерського складу, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу в апаратах Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, у Генеральному штабі Збройних Сил України та військових частинах, військових навчальних закладах, установах і організаціях, органах військового управління, які їм безпосередньо підпорядковані, у командуваннях видів Збройних Сил України;
фінансово-економічними управліннями командувань видів Збройних Сил України за поданням відповідних підрозділів персоналу - особам офіцерського складу, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу управлінь (відділів) оперативних (повітряних) командувань, з`єднань і військових частин, що належать до їх складу, а також офіцерам, військовослужбовцям військової служби за контрактом рядового складу, сержантського та старшинського складу військових частин, підпорядкованих Міністерству оборони України, що займають посади, призначення на які здійснюються наказами командувачів військ оперативних командувань, командирів повітряних командувань (по особовому складу), їм відповідних і нижче;
фінансово-економічним управлінням військової частини НОМЕР_2 разом з кадровим органом цієї військової частини - особам офіцерського складу, військовослужбовцям рядового складу, сержантського та старшинського складу, які прийняті на військову службу за контрактом до цієї військової частини та до підпорядкованих їй військових частин.
Відтак суд погоджується з доводами позивача у позовній заяві, що наведеним пунктом Положення № 530 не регламентовано порядок обчислення вислуги років для військовослужбовців військових прокуратур.
Позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із заявою від 20.12.2024 року було подано грошовий атестат від 30.03.2022 року №14-67вих-22, виданий Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, відповідно до якого обчислена на 01 січня 2020 року вислуга років становить двадцять сім років чотири місяці та 18 днів, у тому числі пільгова вислуга: сім років чотири місяці та 2 дні.
Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.
Відтак, у наданих до пенсійного органу документів разом з поданням була наявна інформація щодо вислуги років позивача, достатня для вирішення питання щодо призначення йому пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відсутність у поданні ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислення вислуги років не може бути безумовною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зважаючи на те, що відповідачем не вжито заходів щодо отримання документів, які необхідних для призначення пенсії та з огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не є органом, уповноваженим пунктом 2.12 наказу Міністра оборони України від 14.08.2014 № 530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб» на обчислення вислуги років позивача.
Відтак, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.01.2025 № 18 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 20.12.2024 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
Що ж до вимог позивача в частині зобов`язання відповідача витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та зобов`язання призначити йому пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII з одночасним перерахунком розміру пенсії у зв`язку із зміною розмірів окремих видів грошового забезпечення відповідних категорій осіб – підвищення окладів за військовим (спеціальним) званням у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також посадових окладів прокурорів, на підставі витребуваної з ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, без обмеження її максимальним розміром суд зазначає.
У даній справі спірні правовідносини виникли щодо права позивача на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, оскільки відповідач відмовив позивачу у призначенні такої пенсії.
Суд вважає, що такі вимоги позивача є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, позивачу у такому обчислені відповідачем по суті не було відмовлено, а отже такі вимоги спрямовані на майбутнє, через що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.
Тож з урахуванням наведеного, вказані вимоги позивача є передчасними та задоволенню не підлягають.
Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “РуїсТоріха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_3 , Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова, про визнання протиправними дій та бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.01.2025 № 18 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 з 20.12.2024 року пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач – ОСОБА_1 (м.Одеса, РНОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385).

Суддя О.А. Вовченко