П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/2356/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович 
Суддя-доповідач - Сушко О.О. 
07 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сушка О.О. 
суддів: Мацького Є.М.  Залімського І. Г. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.12.2024 року №064250010002 про відмову у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 17.12.2024 року.
Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України позивач, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення (20.12.2024 року) була особою, якій виповнилося повні 54 роки.
Позивачем на підтвердження права на таке призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років були надані, окрім інших, слідуючі документи:
- копія посвідчення громадянина, який потерпів внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) серії НОМЕР_1 , виданого 12.09.2014 року Житомирською обласною державною адміністрацією;
- копія довідки Виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 06.11.2024 року №2841 про те, що Позивач з 14.06.1973 року по 01.09.1988 року, з 11.04.1991 року по 19.11.1992 року та з 18.08.1994 року по даний час проживала та проживає (зареєстрована) в м.Коростені Житомирської області;
- копія диплому НОМЕР_2 про те, що Позивач в період з 01.09.1988 року по 27.06.1989 року навчалася в Житомирському ПТУ№9;
- копія трудової книжки.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.
За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 рік.
Відповідно до частини другої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII (надалі - Закон № 796-XII) особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 3 роки та додатково 1 рік за кожні два роки проживання, роботи, але не більше 6 років.
Тобто, таке призначення пенсії позивачу за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років можливе за наявності загального страхового стажу не менше 25 років (31рік - 6 років).
Саме у відповідності до вказаних правових норм було зумовлено звернення позивача від 17.12.2024 року до Відповідача щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до Закону № 796-XII.
Як вже зазначалося судом, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону № 1058-IV, на 3 роки.
Відповідно до примітки до вказаної правової норми законодавець зазначив, що така початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Тобто, в розумінні вимог статті 55 Закону № 796-XII право на зниженням пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, на 3 роки мають особи, які постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні добровільного (гарантованого) відселення за умови постійного проживання чи роботі в цій зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи.
Згідно до постанови КМ Української РСР від 23 липня 1991 р. №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" ( в редакції постанови КМ України № 914 (914-2008-п ) від 16.10.2008 ) м.Коростень Житомирської області відноситься до зони добровільного (гарантованого) відселення.
Зазначене дає підстави суду зробити висновок, в розумінні вимог примітки до статті 55 Закону №796-XII факт навчання Позивача у зоні добровільного (гарантованого) відселення з моменту аварії по 31 липня 1986 року надає йому право на зниженням на три роки пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком.
Одночасно, слід врахувати, що в розумінні вимог статті 14 Закону №796-XII до осіб, які потерпіли внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 3) відносяться особи, які постійно прожили або відпрацювали чи постійно навчалися на територіях зони гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 року прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше трьох років.
Тобто, наявне у позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) в розумінні вимог статті 14 Закону № 796-XII підтверджує постійне проживання або роботу або навчання в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 1 січня 1993 року ще не менше трьох років.
Зазначене свідчить, що наявне у позивача посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (категорія 3) надає підстави для віднесення позивача до категорії осіб, які на день аварії та з моменту аварії по 01.01.1993 року постійно проживали у зоні добровільного (гарантованого) відселення, що відповідно до примітки до частини другої статті 55 Закону № 796-XII надає їй право на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку ще на три роки.
Таким чином, в розумінні вимог частини другої статті 55 Закону № 796-XII у Позивача наявне право на зниженням на шість років пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону №1058-IV, для призначення пенсії за віком.
Щодо спірних відносин між сторонами з приводу розміру загального страхового стажу позивача слід врахувати наступне.
Як вже зазначалося судом та не заперечується сторонами, в розумінні вимог статті 26 Закону №1058-IV та статті 55 Закону № 796-XII призначення пенсії за віком позивачу із зниженням пенсійного віку на 6 років можливе за наявності загального страхового стажу не менше 25 років (31 рік - 6 років).
Позивач стверджує, що її загальний страховий стаж становить 27 років 04 місяці 00 днів.
На підтвердження доводів щодо наявності у позивача 27 років 04 місяці 00 днів загального страхового стажу представником позивача не наведено жодних обґрунтувань та не надано жодних доказів.
Досліджуючи копії трудової книжки НОМЕР_3 , виданої 05.05.1991року, копії трудової книжки НОМЕР_4 , виданої 30.06.1989 року, архівної довідки архівного відділу Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 12.11.2024 року встановлено, що загальний страховий стаж позивача сумарно становить 22 роки 4 місяці.
Зазначене свідчить про наявність у позивача відповідного періоду проживання в зоні добровільного (гарантованого) відселення, що надає право на зниження пенсійного віку на 6 років для призначення пенсії за віком за умови наявності відповідного загального страхового стажу (не менше 25 років), але загальний страховий стаж позивача становить лише 22 роки 4 місяці, що недостатньо для призначення такої пенсії. 
Таким чином, у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку з дня досягнення віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV та із врахуванням права позивача на зменшення такого віку на 6 років у відповідності до вимог статті 55 Закону № 796-XII, тобто з 17.12.2024 року.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Залімський І. Г.