Справа №295/6964/26
Категорія 156
3/295/1732/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.05.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП Управління патрульної поліції в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,  -
В С Т А Н О В И В :
17.04.2026 об 00 год. 11 хв. у м. Житомирі по вул. Івана Мазепи, 99, ОСОБА_1 керував електросамокатом ECOS 2420, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КНП "ОМСЦ" ЖОР у лікаря нарколога, результат огляду позитивний, відповідно до висновку лікаря-нарколога № 138 від 17.04.2026. Від керування згідно зі ст. 266 КУпАП водій відсторонений шляхом зупинки т/з у дозволеному ПДР місці. Правопорушення вчинено повторно протягом року. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини, викладені у протоколі, натомість свою вину не визнав, оскільки не вважає електросамокат транспортним засобом.
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши долучений до протоколу диск із відеофайлами, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу, окрім іншого, є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституціїі законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена, зокрема, за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідно до п. 2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно зі статтею 266 КУпАП та пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підставив важати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 1.10 ПДР визначено, що транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-II від 05.04.2001 визначено, що електричний колісний транспортний засіб - це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» № 2956-IX від 24.02.2023, електричний колісний транспортний засіб - дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, електросамокат віднесено до транспортних засобів, а особа, яка керує електричним колісним транспортним засобом, у тому числі електросамокатом, є водієм у розумінні положень п. 1.10 ПДР, на яку поширюється дія ч. 2 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 642784 від 17.04.2026, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів в якому зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2026 № 138, яким у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння, постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02.03.2026 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтвореним відеозаписом, з якого вбачається факт керування ОСОБА_1 електросамокатом, висловлена поліцейським пропозиція у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою драгера, на що останній відмовився, але погодився пройти огляд в медичному закладі (00:13:56 - 00:17:08).
Зібрані докази, на переконання суду, отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, є належними та допустимими, тому не викликають сумнівів у їх достовірності та істинності.
Суддя неупереджено, всебічно та повно оцінивши всі наявні у справі докази, дійшов висновку, що своїми діями/бездіяльністю ОСОБА_1 порушив пункт 2.9.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП (повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння), вина особи доведена повністю.
Невизнання вини та заперечення події і складу адміністративного правопорушення ОСОБА_1 суд розцінює, як специфічний, обраний спосіб захисту з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинене адміністративне правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 , за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху.
Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, , який вже притягався протягом року до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення, проте, належних висновків для себе не зробив, що свідчить про недієвість застосування попередніх заходів впливу, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортним засобом.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 126, 130, 283 - 285 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
(Отримувач: ГУК у Житомир обл./Житомирська обл.; Код отримувача: 37976485; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA368999980313060149000006001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави, в особі ДСА України, судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106; Код за ЄДРПОУ: 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити особі, щодо якої застосоване адміністративне стягнення, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя 

Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.