СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

ун. № 759/12928/25
пр. № 2-о/759/34/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді   Єросової І.Ю.,
присяжного        Мусієнка М.М.,
присяжного         Некряча В.В.,
при секретарі        Біляку М.О.,
представника особи, щодо якої вирішується 
питання про визнання її недієздатною - адвоката   Грибової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, просп.Берестейський, 97) про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки,

ВСТАНОВИВ:
10.06.2025 адвокат Кишеня В.С., який представляє інтереси ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , недієздатною та встановити над нею опіку. 
В обґрунтування заяви адвокат посилається на наявність у ОСОБА_3 психічного захворювання внаслідок якого вона не розуміє значення своїх дій, не може ними керувати і потребує опіки та постійного догляду. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 для розгляду даної заяви визначено суддю Святошинського районного суду м. Києва Єросову І.Ю.
Крім того, відповідно до протоколу попередньо відбору присяжних від 12.06.2025 для розгляду даної аяви визначено присяжних Мусієнка М.М. та Некряча В.В.
Ухвалою від 17.06.2025 провадження у справі відкрито, призначено судово - психіатричну експертизу та залучено до участі у справі представника особи, щодо якої вирішується питання про визнання її недієздатною.
13.11.2025 до суду надійшов висновок експерта №1477 від 24.10.2025 року.
Представник заявниці - адвокат Кишеня В.С. підтримує заяву та простить задовольнити. Вказує на необхідність встановлення опіки над недієздатною ОСОБА_3 .
Представник недієздатної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - адвокат Грибова І.В. в судовому засіданні не заперечує щодо задоволення заяви, водночас, вказує на відмінний порядок ініціювання та вирішення питання про призначення недієздатній особі опікуна.
Уповноважений представник Органу опіки і піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у передбаченому законом порядку, своєю заявою просить розглядати справу за його відсутності. 
Суд, вислухавши позиції учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши у порядку, визначеному ЦПК України, докази, якими вони обґрунтовуються, доходить таких висновків. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Приписами ст. 13 ЦПК України закріплено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
За змістом ч. 3 ст. 293 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.05.1970, виданим бюро рацс Залізничного району м. Києва (т. 1 а.с. 15), а також копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених (т. 1 а.с. 63) та копією свідоцтва про шлюб від 12.01.2001, внаслідок укладення якого ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (т. 1 а.с. 18).
У свою чергу, згідно з висновком судово - психіатричного експерта ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №1477 від 24.10.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним, стійким психічним розладом у вигляді деменції неуточненого генезу. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Приписами ст. 30 ЦК України визначено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. 
Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України). 
Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й пести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. 
Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні, законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. 
Положеннями ч. 3 ст. 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про стійкий психічний розлад, внаслідок якого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. 
Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря - психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово - психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України) . 
У постанові Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №636/398/19 (провадження № 61-5685св20 ) зазначено, що за положеннями частини першої статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов`язаний визнати фізичну особу недієздатною. 
Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦП України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. 
Так, відповідно до ст. 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово - психіатричну експертизу. Метою проведення судово - психіатричної експертизи є з`ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. 
Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначається презумпція психічного здоров`я. Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. 
Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року №865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за №719/32171. 
Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила (в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. 
Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза . 
Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. 
Згідно положень частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
За частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). 
Достатніми с докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). 
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Дослідивши висновок судово - психіатричного експерта, суд вважає його повним, чітким та таким, що не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації ОСОБА_3 , матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженню психічного стану останньої та не суперечить наявним у справі доказам. 
У зв`язку із чим, суд вбачає достатні підстави для визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , недієздатною, а тому заява підлягає задоволенню в цій частині. 
Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. 
Водночас, щодо прохання заявника ОСОБА_7 про встановлення опіки над недієздатною ОСОБА_3 суд звертає увагу на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Із наведеного слідує, що суд наділений повноваженнями щодо призначення опікуна після скерування до суду відповідного подання органу опіки та піклування. Водночас, в рамках даного провадження уповноваженим представником органу не було надано суду подання про призначення ОСОБА_7 опікуном недієздатної ОСОБА_3 , з огляду на що суд позбавлений можливості у ході розгляду заяви про визнання ОСОБА_3 недієздатною вирішити питання про призначення їй опікуном доньку ОСОБА_2 .
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_7 в цій частині без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 259, 264-265, 293-294, 295- 300, 352-355 ЦПК України, Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (03115, м.Київ, просп.Берестейський, 97) про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , недієздатною. 
Вимогу про встановлення опіки та призначення опікуна - залишити без розгляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя     Єросова І.Ю.

Присяжний        Мусієнко М.М.

Присяжний         Некряч В.В.