Справа № 738/172/26
Провадження № 2/202/3142/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

03 липня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого - судді Мачуського О.М.
за участю секретаря судового засідання – Карасьової Г.І., 
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування, в особі Виконавчого комітету Менської міської ради, про позбавлення батьківських прав,- 

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2026 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
В обґрунтування позову зазначено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Відповідач останні чотири роки ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням доньки, не цікавиться її життям і розвитком, не утримує доньку матеріально, не спілкується з нею не піклується про її фізичний і духовний стан.
Отже, відповідач ухиляється від виховання дитини та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а позбавлення його батьківських прав буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.
Ухвалою Менського районного суду Чеpнiгiвської області від 09 лютого 2026 року цивільну справу № 738/172/26 за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра.
03 березня 2026 року цивільна справа № 738/172/26 надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М.
Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.
Правом передбаченим ст. 178 ЦПК України щодо подачі відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.
Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпра від 29 квітня 2026 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування, в особі Виконавчого комітету Менської міської ради. Закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу № 738/172/26 до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.
Представник третьої особи – Орган опіки та піклування, в особі Виконавчого комітету Менської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 листопада 2020 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00037466602 від 10.11.2022 року.
Батьки дитини не перебували в зареєстрованому шлюбі.
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою-характеристикою №135/5 від 28.11.2025 року та актом обстеження умов проживання від 03.12.2025 року. 
Відповідно до довідки № 85 від 28.11.2025 року, виданої т.д. директора та вихователем Киселівським закладом дошкільної освіти (дитячий садок) «Веселка» загального типу Менської міської ради, батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – ОСОБА_2 контакту з закладом не підтримує, дитину приводить і забирає мама.
Згідно з висновком затвердженим рішенням від 17.12.2025 року № 261, Виконавчий комітет Менської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При прийнятті рішення по справі судом береться до уваги, що Європейський суд з прав людини (Справа "Савіни проти України" (Заява № 39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008 року наголошував, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Крім того діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили (ст.114 наведеного вище Закону).
Такі ж положення містяться у Конвенції ООН про права дитини, де зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію.
Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак тривалий час, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям, розвитком і вихованням, не забезпечує дитину матеріально.
Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Неможливо позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших незалежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
За таких обставин, суд доходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини, є наслідком винної поведінки відповідача та підставою для позбавлення його батьківських прав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.
Враховуючи викладене, вимоги позивача є тим допустимим та законним способом захисту порушених прав та інтересів дитини, оскільки в ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що відповідач по справі не займається вихованням доньки, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи.
Таким чином, враховуючи перш за все інтереси дитини, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування, в особі Виконавчого комітету Менської міської ради, про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
За звернення до суду з позовною завою про позбавлення батьківських прав позивачем були понесені витрати з оплати судового збору у розмірі 133,20,20 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 КПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1331,20 гривень. 
Керуючись ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, 150, 164, 165, 166,180-184, 185 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 13, 141, 259, 263-265, 268, 272, 280-285, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування, в особі Виконавчого комітету Менської міської ради, про позбавлення батьківських прав – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 , судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1331,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя        О.М. Мачуський