Номер провадження: 22-ц/813/3847/26 
Справа № 947/35557/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Таварткіладзе О.М., Сєвєрової Є.С.
за участю секретаря: Малюти Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М. 15 грудня 2025 року у м. Одеса, -
встановила:

У листопаді 2025 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив допустити поворот виконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2024 року шляхом стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь заявника коштів, утриманих з його заробітної плати в межах виконавчого провадження №75325658 у розмірі 31185,16 грн., а також витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення було залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Також апелянт просить стягнути з позивача на його користь витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що факт скасування рішення суду за майновим спором, виконання за яким відбулось повністю або частково, вже само по собі є безумовною підставою для повороту такого рішення. 
Крім того, апелянт звертає увагу на той факт, що грошові кошти стягувались з нього на підставі постанови приватного виконавця шляхом звернення стягнення на заробітну плату, тобто, грошові кошти утримувались роботодавцем, що підтверджено довідкою про обсяг утриманих коштів. У свою чергу, представник позивача підтвердив факт отримання від позивача грошових коштів в сумі 27259,24 грн., і саме зазначену суму відповідач зобов`язаний повернути на користь заявника.
Сторони про розгляд справи на 12 травня 2026 року були сповіщені належним чином, у судове засідання не з`явились.
Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
На підставі викладеного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п.п. 1-3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення у є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2024 року позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором №11130-02/2022 у розмірі 43732,50 грн., з яких: 15000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 28732,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, та судові витрати.
Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі №947/35557/23 було залишено без задоволення.
Постановою Одеського апеляційного суду від 01 липня 2025 року скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2024 року та ухвалено нове судове рішення, яким ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відмовлено у задоволенні позову. 
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи не вбачається, що стягувачу було перераховано з цієї суми саме 27259,24 грн., у зв`язку із чим, на думку суду, неможливо достеменно встановити, яка саме сума грошових коштів була перерахована на рахунок позивача-стягувача.
Однак, колегія суддів вважає такий висновок суду необґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо скасовано рішення третейського суду, боржникові повертається все те, що з нього стягнуто на користь стягувача за вказаним рішенням.
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч. 1 - 3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.
У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року по справі №13-рп/2011 роз`яснено, що інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Відтак, поворот виконання рішення - це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв`язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили.
За своєю суттю поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням (постанова Великої Палати Верховного Суду 04 вересня 2019 року у справі №569/15646/16-ц).
Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.
За змістом наведених норм закону, поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 382 ЦПК України 2004 року (ст. 445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.
Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.
У даному випадку колегія суддів приймає до уваги, що з наявної у матеріалах справи копії Довідки, виданої Філією «Дельта-лоцман» вбачається, що із зарплати ОСОБА_1 утримано кошти, на виконання постанови приватного виконавця від 09 вересня 2024 року №75325658, в сумі 31185,16 грн. 
В свою чергу представником позивача у запереченні на заяву про поворот виконання рішення суду зазначено, що згідно оборотно-сальдової відомості по рахунку 3521 за 13 січня 2023 року — 21 жовтня 2025 року, з ОСОБА_1 було стягнуто кошти, в рахунок погашення кредитної заборгованості, в сумі 27259,24 грн. 
Саме вказану суму грошових коштів у розмірі 27259,24 грн. заявник просить стягнути з позивача.
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції визнано факт отримання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з роботодавця ОСОБА_1 суми кредитної заборгованості у розмірі 27259,24 грн., про що судом вказано в ухвалі від 03 листопада 2025 року, якою судом відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду.
Таким чином, колегія суддів вважає встановленим факт, що на виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2024 року, яке в подальшому було скасовано, Філією «Дельта-лоцман» (роботодавцем боржника) на користь стягувача було перераховано суму грошових коштів у розмірі 27259,24 грн., що визнається позивачем у справі - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно, зазначені 27259,24 грн. мають бути стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення суду. 
Враховуючи зазначене, колегія суддів, приймаючи до уваги невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, не з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, доходить висновку про скасування ухвали Київського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2025 року із одночасним постановленням нового судового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення.
Щодо судового збору.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції задоволено, то з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 484,48 грн.
Щодо правничої допомоги.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 просить стягнути на його користь з позивача витрати на правничу допомогу, понесені в судах першої та апеляційної інстанцій, та які складаються із: консультації з правових питань; складання заяви про перегляд заочного рішення; складання відзиву на позовну заяву; складання апеляційної скарги.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (п. 3 ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, якщо до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
У даному випадку, остаточне судове рішення у справі було постановлене Одеським апеляційним судом 10.02.2025 року, однак, під час апеляційного провадження стороною відповідача ОСОБА_1 не заявлялось, у порядку ст. 141 ЦПК України, про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу, які складаються, у тому числі, з витрат на складання апеляційної скарги.
Таким чином, факт неподання та незаявлення ОСОБА_1 , до закінчення судових дебатів у справі, про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи (крім судового збору) є підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення таких судових витрат на правничу допомогу. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, - 

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — задовольнити частково.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 грудня 2025 року — скасувати.
Постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2024 року – задовольнити частково.
Допустити поворот виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В порядку повороту виконання заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2024 року стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 27259,24 гривень.
В решті заяви – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 484,48 гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 12 травня 2026 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді Є.С. Сєвєрова

О.М. Таварткіладзе