ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №334/10124/25 Головуючий в 1 інст. Бредіхін Ю.Ю.
Провадження №33/807/586/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Федака М.Л. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Федака М.Л. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 24 листопада 2025 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №522502, згідно якого 24 листопада 2025 року о 15:12 год., біля будинку №9 по вулиці Петра Сагайдачного у місті Запоріжжя, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 111930» державний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.
Огляд на стан сп`яніння проводився у КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, висновок від 24.11.2025 року №8500.
Відповідальність за дане правопорушення передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Федак М.Л., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною та такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх доводів вказав на порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Так, з матеріалів справи вбачається, що працівники поліції спочатку автоматично повідомили про наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а після здійснили візуальний огляд його очей. При цьому, матеріали відеозапису засвідчують відсутність ознак наркотичного сп`яніння у вигляді тремтіння пальців рук, яка була оголошена поліцейським. Отже, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, а тому такий огляд вважається недійсним, протокол недопустимим доказом вини.
Наголошує, що в порушення вимог Інструкції № 1026 від 18.12.20 р. відсутній відеозапис, яким зафіксовані всі події проходження огляду ОСОБА_1 у лікаря на стан сп`яніння. Разом із цим, огляд ОСОБА_1 був проведений за допомогою експрес-тесту, а не шляхом лабораторного дослідження, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним. Більш того, без наявних результатів лабораторного дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Тобто, протокол про перебування в стані наркотичного сп`яніння складений 24.11.2025 р., а лабораторні дослідження які начебто підтвердили наркотичне сп`яніння ОСОБА_1 проведені після складання самого протоколу 26.11.2025 р., що є неприпустимим.
Зауважує, що матеріалами справи підтверджується, що лікар видає ОСОБА_1 ємність для здачі біологічного середовища та наказує йому піти самостійно в іншу кімнату здати біологічне середовище, залишити матеріал в кімнаті, що і було зроблено ОСОБА_1 . При цьому, процес здачі біологічного середовища ОСОБА_1 відбувався без присутності працівника поліції та без відео фіксації процедури здачі біологічного середовища. 
Отже вважає, що в даному випадку через порушення процедури відбору біологічного середовища, відсутні будь-які докази того, що безпосередньо саме біологічне середовище ОСОБА_1 було взято для експрес-тесту, а не взято біологічне середовище іншої особи. Разом із цим вважає, що в діях лікаря наявні порушення щодо маркування флакону зі зразками біологічного матеріалу, відповідно до Методичних рекомендацій узгоджених МОЗ 18.01.2011 року.
З урахуванням наведеного, просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2026 року, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, присутність його захисника – адвоката Федака М.Л., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справи за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Під час апеляційного перегляду справи, адвокат Федак М.Л. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Вказав, що проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не зафіксовано відеозаписом. Крім того, ОСОБА_1 відбирав біологічний матеріал у виді сечі без присутності лікаря, а тому невідомо чий саме біологічний матеріал був досліджений. Разом із цим, ємності із біологічним матеріалом не маркувалися, а лабораторне дослідження проведено через 2 дні. Наголосив, що експрес тест не є доказам перебування особи у стані наркотичного сп`яніння.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Федака М.Л., перевіривши доводи апеляційної скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 522502 від 24 листопада 2025 року підтверджується: 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП « ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР від 24 листопада 2025 року. В якому вказані виявлені у  ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці (а.с. 3);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №8500 від 24 листопада 2025 року (а.с. 4);
- відеозаписом події.
Крім того, за клопотання адвоката Федака М.Л., суддею місцевого суду були витребувані з закладу охорони здоров`я документи:
- копію акту медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння №8500 від 24 листопада 2025 р., в якому зазначено, що при огляді  ОСОБА_1 були встановлені ознаки, які вказували на стан наркотичного сп`яніння, зокрема: поведінка – напружена, ейфорична, балакуча, метушлива, настрій нестійкий; стан свідомості: орієнтован вірно, мовна здатність – порушення артикуляції, вегетативно-судинні реакції – обличчя блідне, дихання незмінне, зіниці: розширені, реакція на світло:млява; рухова сфера – міміка:жвава, поза Ромберга – хиткість, точні рухи: з помилками, запах алкоголю з рота – немає, які, як встановлено лікарем, призвели до висновку за результатами огляду - наркотичне сп`яніння, гостра інтоксикація метамфетаміном, амфетаміном (а.с. 32);
- копію результату імунохроматографічного дослідження сечі № 7739, 7740 від 24 листопада 2025 р., з якого вбачається, що дослідження проведено тест-системою Wondfo, за наслідком дослідження встановлено позитивний результат ( амфетамін, метамфетамін) (а.с. 33);
- копію результату токсилогічних досліджень сечі на вміст наркотичних речовин методом тонкошарової хроматографії № 654 від 24 листопада 2025 року (підтверджуюче дослідження) (а.с. 34).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до вимог п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами ІІ та ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. № 1103 (в редакції ПКМУ №690 від 13 червня 2024 року).
Згідно з п 12 Розділу 2 Інструкції за № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Працівниками поліції вказані вимоги дотримані.
На доводи апелянта про проведення огляду  ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння з грубим порушенням, оскільки такий огляд проведено лише за допомогою експрес - тесту, який не є лабораторним дослідженням, а отже такий огляд вважається недійсним, слід зазначити наступне.
У відповідності до п.п. 7, 8, 9, 12 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Відповідно до вимог п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (в редакції ПКМУ №690 від 13 червня 2024 року) огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.
Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.
Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
Слід зазначити, що даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.
Також, відповідно до положень п.15 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Тобто, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта, що і мало місце в даному випадку.
Отже, у судді апеляційного суду відсутні сумніви щодо правильності складеного висновку лікаря № 8500 від 24 листопада 2025 р. про перебування ОСОБА_1 у наркотичному сп`янінні, який заснований не лише на результатах експрес-тесту, а і на клінічних даних медичного огляду водія.
При цьому,  ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду № 8500 від 24 листопада 2025 року, однак таким правом не скористалися.
Отже, суддя апеляційного суду відхиляє доводи захисника щодо проведення медичного огляду лікарем наркологом з порушенням вимог чинного законодавства. Будь-яких об`єктивних даних піддавати сумніву висновок проведеного медичного огляду апелянтом не надано, а матеріали справи не містять відомостей на спростування результату медичного висновку.
Відповідаючи на доводи сторони захисту про порушення працівниками поліції порядку огляду  ОСОБА_1 , оскільки його візуальний огляд був проведений після оголошення виявлених у нього ознак наркотичного сп`яніння та відсутності фіксації процедури здачі  ОСОБА_1 біологічного середовища, суддя апеляційного суду виходить з наступного.
Так відеозаписом події, який міститься в матеріалах справи зафіксовано рух транспортного засобу «ВАЗ 111930» державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , його зупинка. Під час спілкування з  ОСОБА_1 у поліцейського виникли підстави вважати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд водія, за результатами якого у  ОСОБА_1 виявлені та оголошенні йому ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Внаслідок виявлених у  ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, поліцейським запропоновано водію пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Згода  ОСОБА_1 пройти запропонований огляд.
Далі зафіксовані події в закладі охорони здоров`я, з яких вбачається, що лікарем надано  ОСОБА_1 ємність для забору біологічного матеріалу у виді сечі, однак  ОСОБА_1 зазначає, що наразі не може пройти огляд. Лікарем надано  ОСОБА_1 час для забору відповідного біологічного матеріалу. Далі, зафіксовано як  ОСОБА_1 заходить до кімнати для забору біологічного матеріалу, після його виходу з кімнати двері якої відчинені, наданий  ОСОБА_1 біоматеріал перебуває у полі зору фіксування камери. Після, до кімнати заходить медична сестра те перевіряє температуру наданої ОСОБА_1 сечі. Слідує візуальний медичний огляд  ОСОБА_1 в ході якого, він з помилками виконує вимоги лікаря, зокрема не може правильно дістатися пальцями рук до носу, хитається, падає. За результатами дослідження сечі  ОСОБА_1 та встановлення у нього відповідних клінічних ознак, лікарем складений висновок про перебування  ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння (амфетамін, метамфетамін). Роз`яснення лікарем  ОСОБА_1 , що його біологічний матеріал буде зберігатися 90 діб, а отже  ОСОБА_1 у разі незгоди з результатом проведеного огляду має право на оскарження висновку.
Отже, сукупність зафіксованих відеозаписом обставин спростовує доводи сторони захисту про можливе дослідження біологічного матеріалу, який не належить ОСОБА_1 та порушень з боку працівників поліції процедури виявлення та оголошенні у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, якого згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП було доставлено до медичного закладу.
Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, спростовуються наявними у справі належними та допустимими доказами, і не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Федака Максима Леонідовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 лютого 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 334/10124/25