У х в а л а
27 квітня 2026 року
м. Київ 
Справа № 464/6556/23
Провадження № 61-12826ск25
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження 
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Килівник Руслан Сергійович (далі - адвокат),
на постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року
у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до скаржника про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 
в с т а н о в и в :
1. У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив: (1) визнати незаконним і скасувати наказ скаржника від 1 квітня 2022 року № 389/ос (далі - наказ) в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 ; (2) поновити з 1 квітня 2022 року дію трудового договору з ним; (3) стягнути зі скаржника на користь позивача як оплату за час вимушеного прогулу середню заробітну плату, обчислену відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року, за період з 1 квітня 2022 року до дня фактичного допуску до роботи.
2. 15 серпня 2024 року Сихівський районний суд міста Львова ухвалив рішення, згідно з яким відмовив у задоволенні позову.
3. 12 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою скасував рішення суду першої інстанції й ухвалив нове - визнав незаконним і скасував наказ у частині призупинення з 1 квітня 2022 року дії трудового договору, стягнув зі скаржника 678 226,03 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, закрив провадження у справі в частині вимоги про поновлення дії трудового договору.
4. 13 жовтня 2025 року (понеділок) адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати зазначену постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5. 9 лютого 2026 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив без руху касаційну скаргу та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Скаржник мав надати копію ордера на надання правничої допомоги для позивача та сплатити 17 848,82 грн судового збору.
6. 27 лютого 2026 року адвокат в інтересах скаржника подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги. До вказаної заяви долучив копію ордера на надання правничої допомоги та платіжну інструкцію про сплату 17 848,92 грн судового збору.
7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у визначений статтею 390 ЦПК України строк із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених у пунктах 2 і 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження:
- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування приписів статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», зокрема щодо того:
(1) чи передбачає зазначений припис, що неможливість надання роботи повинна містити виключно абсолютний характер;
(2) чи є дискреційним повноваження щодо визначення переліку працівників, з якими необхідно призупинити дії трудових договорів, у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити таких працівників роботою;
(3) чи є необхідність, щоб роботодавець доводив неможливість переведення працівника на іншу роботу або неможливість виконання роботи працівником дистанційно як необхідну умову щодо застосування статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»;
- є необхідність відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2023 року у справі № 149/1089/22, в частині застосування частини першої та другої статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до правовідносин щодо стягнення середнього заробітку за час призупинення дії трудового договору. Період призупинення дії трудового договору не можна вважати часом вимушеного прогулу. Стаття 235 КЗпП України містить вичерпний перелік підстав виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ці підстави не можна тлумачити розширено (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2022 року у справі № 460/2675/18).
9. Скаржник додав до касаційної скарги заяву про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року.
9.1. За наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (абзац другий частини восьмої статті 394 ЦПК України).
9.2. Суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частини перша та друга статті 436 ЦПК України).
9.3. Метою вирішення питання про зупинення виконання (дії) судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
9.4. За змістом наведених приписів у клопотанні про зупинення виконання або дії оскарженого судового рішення має бути обґрунтування необхідності такого зупинення. Апеляційний суд визнав незаконним і скасував наказ у частині призупинення дії трудового договору, стягнув зі скаржника 678 226,03 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, закрив провадження у справі в частині вимоги про поновлення дії трудового договору. Постанова апеляційного суду в частинах визнання незаконним і скасування наказу та закриття провадження у справі примусовому виконанню не підлягає. Тому не можна в означених частинах зупинити виконання такого судового рішення. Стосовно задоволеної вимоги про стягнення коштів скаржник не надав доказів відкриття відповідного виконавчого провадження та вчинення з боку позивача дій, спрямованих на їхнє стягнення. З огляду на викладене у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» на постанову Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
2. Витребувати із Сихівського районного суду міста Львова цивільну справу № 464/6556/23.
3. Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 12 вересня 2025 року.
4. Надіслати позивачу копію касаційної скарги з доданими до неї матеріалами; роз`яснити йому право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді		Д. А. Гудима	
		Є. В. Краснощоков	
		П. І. Пархоменко