ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 травня 2026 року 	м.Суми	

Справа №585/4839/25 
Номер провадження 22-ц/816/1818/26
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Сидоренко А. П. (суддя-доповідач),
суддів - Собини О. І. , Сізова Д. В. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,
в присутності: заявника ОСОБА_1 , його представника – адвоката Мороз Л.О., особи, відносно якої вирішується питання про встановлення опіки – ОСОБА_2 та його представника – адвоката Маляра М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз Лесі Олексіївни на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2026 року, ухвалене в м. Ромни у складі судді Машини І.М. в цивільній справі № 585/4839/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, ОСОБА_2 про встановлення опіки, -

в с т а н о в и в:
17 грудня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мороз Л.О. звернулася до суду із заявою про встановлення опіки над недієздатною особою. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний недієздатним рішенням Роменського міськрайонного суду від 18 лютого 2014 року, та після смерті опікуна (матері) 21 жовтня 2025 року він залишився без опіки. Заявник є рідним сином недієздатного ОСОБА_2 , проживає разом із батьком, психічно здоровий, характеризується позитивно, умови проживання задовільні та здатний здійснювати опіку. Посилаючись на зазначене, заявник просить призначити його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2026 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник заявника подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення, ухваливши нове рішення про задоволення заяви.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви, виходячи з того, що, на його думку, строк дії рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2014 року №?585/39/14-ц про визнання ОСОБА_2 недієздатним закінчився, оскільки не надано підтвердження подання клопотання про його продовження. На час розгляду справи не підтверджено належним чином факт недієздатності ОСОБА_2 
Водночас, відповідно до ч.?6 ст.?300 ЦПК України (у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №?2147?VIII) строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом і не може перевищувати двох років. Перебіг цього строку закінчується наступного дня після закінчення строку, визначеного судом, і правовстановлюючим документом є рішення суду. Закони, які набрали чинності після ухвалення попередніх рішень про недієздатність, не мають зворотної дії (ст.?58 Конституції України), тому положення ч.?6 ст.?300 ЦПК щодо строку дії рішення не поширюються на рішення судів, ухвалені до 15 грудня 2017 року.
Положення цивільного законодавства про строк дії рішення суду про визнання особи недієздатною не поширюються на рішення Роменського міськрайонного суду від 18 лютого 2014?року у справі №?585/39/14?ц, яким ОСОБА_2 визнано недієздатним, і відсутність клопотання про продовження строку не позбавляє його статусу недієздатної особи.
Тому висновок суду про відмову у задоволенні заяви є необґрунтованим. Внаслідок цього син, який проживає з недієздатним батьком, доглядає його та є єдиним родичем, фактично позбавлений права бути його опікуном.
Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не надавався.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
В судовому засіданні заявник та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, особа, відносно якої вирішується питання про встановлення опіки, та його представник не заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Положенням п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.
За ч. 2 ст. 34 ЦПК України у випадках, встановлених цим Кодексом, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються колегією у складі одного судді і двох присяжних, які при здійсненні правосуддя користуються всіма правами судді.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Як зазначено в ч. 4 ст. 293 ЦПК України у випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої статті 293 ЦПК України, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.
За ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2025 року в справі № 727/5306/24 (провадження № 61-13213сво24) викладено таку правову позицію:
Законодавець поряд із загальним правилом про одноособовий розгляд цивільних справ у суді першої інстанції передбачив особливі правила формування складу суду для розгляду певних категорій справ окремого провадження, зокрема, щодо обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, а саме у складі одного судді і двох присяжних.
Під час вирішення питання про встановлення недієздатності особи суд одночасно вирішує питання про встановлення опіки і призначення їй опікуна (за поданням органу опіки та піклування), а склад суду з розгляду такої категорії справ одноособово змінився на визначення суду у складі одного судді та двох присяжних. Проте суд, установивши наявність підстав для визнання фізичної особи недієздатною, може не визначитися із питанням встановлення опіки та призначення опікуна в єдиному провадженні, зокрема з огляду на невідповідність подання органу опіки та піклування вимогам закону щодо його обґрунтованості, змісту та процесуальної форми. Законодавством не передбачено, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі.
Питання встановлення опіки і призначення опікуна, як і питання зміни чи звільнення опікуна, є похідними у справах про визнання особи недієздатною, а їх вирішення у наступному судовому процесі після вирішення питання про недієздатність фізичної особи не свідчить про те, що вони стосуються окремого факту, а є наслідком вирішення питання про недієздатність. Більше того, заява про призначення заявника опікуном в іншому судовому процесі може розглядатися, лише якщо суд вже встановив недієздатність фізичної особи, щодо якої ініціюється питання опіки. Встановлення опіки і призначення опікуна, які ініційовані та розглядаються після вирішення питання про недієздатність фізичної особи, є по суті продовженням незавершеної процедури визнання недієздатною фізичної особи, яка потребує особливого захисту та опіки з боку іншої особи / закладу, а їх вирішення в іншому судовому процесі не впливає на правила визначення складу суду.
Норми процесуального права, які визначають порядок розгляду судом питань про призначення, зміну, звільнення від виконання обов`язків опікуна (частина друга статті 300 ЦПК України), розміщені у главі 2 розділу IV ЦПК України, щодо якої у взаємозв`язку і з положеннями пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України існує безальтернативний припис, передбачений частиною четвертою статті 293 ЦПК України, про розгляд таких справ саме колегіальним складом суду (один суддя і двоє присяжних), та не передбачено диференційованого підходу щодо формулювання складу суду залежно від специфіки питання, яке є предметом судового розгляду відповідно до статті 300 ЦПК України. Таке тлумачення змісту частини другої статті 300 ЦПК України та пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України з огляду на специфіку спірних правовідносин та їх соціальну важливість відповідає принципам справедливості, розумності та узгоджується з положеннями Конвенції, зокрема пунктом 1 статті 6. Тому до вимог про встановлення опіки і призначення опікуна, як і про його заміну чи звільнення, що вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, має застосовуватися правило визначення складу суду, передбачене у пункті 1 частини другої статті 293 ЦПК України щодо вимоги про визнання фізичної особи недієздатною.
Вимоги про встановлення опіки, призначення опікуна чи співопікуна, заміни опікуна або співопікуна чи звільнення від повноважень опікуна, які вирішуються після вирішення вимоги про визнання фізичної особи недієздатною в іншому судовому процесі, підлягають розгляду судом першої інстанції у складі одного судді і двох присяжних.
У справі, яка переглядається, Роменським міськрайонним судом Сумської області ухвалено оскаржуване рішення від 28 січня 2026 року про встановлення опіки у складі одного судді (без двох присяжних), тоді як з огляду на висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №727/5306/24 від 15 вересня 2025 року, судовий розгляд цієї справи повинен здійснюватися судом у складі судді та двох присяжних.
Враховуючи викладене, справу в суді першої інстанції розглянуто неповноважним складом суду, що у відповідності до вимог ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення місцевого суду та ухвалення нового судового рішення.
Під час судового розгляду встановлено, що згідно з рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 лютого 2014 року у справі № 585/39/14-ц ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 визнано недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено його опікуном матір ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-11).
ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи безтерміново, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 658105 від 23 лютого 2023 року, наявність ознак психічної хвороби-шизофренії, параноїдальної форми, безперервний тип перебігу на даний час підтверджується консультативним висновком КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 08 вересня 2025 року.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області 23 жовтня 2025 року (а.с. 11 зворот).
Заявник є рідним сином недієздатного ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Перекопівської сільської ради Роменського району Сумської області 20 лютого 2002 року (а.с. 12).
Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23 листопада 2007 року підтверджується, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 23 листопада 2007 року (а.с. 12 зворот).
Згідно довідки МСЕК №658105 ОСОБА_2 встановлена друга група інвалідності причина - загальне захворювання (а.с. 14).
Відповідно до рішення виконкому Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області № 113 від 25 листопада 2025 року вирішено надати до суду подання щодо доцільності призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над недієздатним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).
Згідно характеристики № 383 від 27листопада 2025 року, виданої виконкомом Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, ОСОБА_1 проживає разом з батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідом II групи. Не одружений, тимчасово не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, з односельцями перебуває у дружніх відносинах, скарг і заяв щодо нього до сільської ради не надходило (а.с. 17).
Актом обстеження житлово-побутових умов від 14 листопада 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджено, що умови проживання задовільні. Будинок має чотири кімнати газифікований, впорядкований, відповідає санітарно-гігієнічним нормам. ОСОБА_2 має окрему кімнату, забезпечений всім необхідним. Відгуки сусідів позитивні, стверджують, що майбутній опікун постійно проживає за даною адресою та піклується про свого батька (а.с. 17-18).
За висновком про стан здоров`я заявника, виданим Роменського ЦРЛ 05 листопада 2025 року ОСОБА_1 здоровий, може бути опікуном (а.с. 19 - зворот).
Консультативним висновком спеціаліста КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 05 листопада 2025 року підтверджується, що ОСОБА_1 є психічно здоровим (а.с. 19).
Згідно Витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи з кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України серії ФОВ А-004940479 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України станом на 30 жовтня 2025 року, не знятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 20).
Згідно подання органу опіки та піклування виконавчого комітету Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області, виданого на підставі рішення №113 від 25 листопада 2025 року виконавчий комітет просить призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 опікуном над ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який визнаний недієздатним (а.с.16).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України).
Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами ЦПК України. Під час внесення подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (див. постанови Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20, від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22).
Згідно з ч. 1, 6, 7 ст. 300 ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 цієї статті.
За змістом ч. 8 ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому ст. 299 цього Кодексу (ч. 9 ст. 300 ЦПК України).
Однак на момент вирішення питання про визнання ОСОБА_2 недієздатним – 18 лютого 2014 року, діяв інший порядок визнання особи недієздатною, який не передбачав встановлення строку дії рішення суду.
В зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що хоча на даний час діє новий порядок розгляду таких заяв (мається на увазі для подання заяв про визнання особи недієздатною уперше), проте, рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним приймалось до внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України, це рішення є чинним, а тому, враховуючи, що призначення опікуна недієздатній особі, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві, і що саме на суд покладається першочерговий обов`язок призначити опікуна такій особі, наявні підстави для вирішення заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки.
Відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
За змістом ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 цього Кодексу опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Частинами 4, 5 ст. 63, ч. 1 ст. 67 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
Таким чином, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Колегія суддів виходить з того, що, вирішуючи питання про призначення повнолітній особі опіки або піклувальника, суд не діє самостійно. Орган опіки та піклування зобов`язаний подати до суду висновок про необхідність встановлення опіки та піклування щодо повнолітньої особи.
Документами, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна є довідки про стан здоров`я майбутнього опікуна, довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку, акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органів опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки, довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки.
З аналізу положень ч. 1 ст. 60 ЦК України та ч. 1 ст. 300 ЦПК України можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 736/1508/17.
Наявні у справі на час апеляційного розгляду письмові докази повністю підтверджують можливість ОСОБА_1 виконувати обов`язки опікуна над недієздатним батьком ОСОБА_2 . Обмежень, встановлених приписами ст. 63 ЦК України та п. 3.2 Правил опіки та піклування, які можуть бути перешкодою для призначення ОСОБА_1 опікуном недієздатної особи, апеляційним судом не встановлено.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає за необхідне прийняти по справі рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 та визначити його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 .
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Мороз Лесі Олексіївни задовольнити.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28 січня 2026 року скасувати, та постановити нове, яким вимоги ОСОБА_1 про встановлення опіки задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено 14 травня 2026 року.
Головуючий -  	А. П. Сидоренко	

Судді: О. І. Собина 

Д. В. Сізов