Справа № 308/9450/25
Номер провадження 2/570/489/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,  
за участю секретаря судового засідання: Ярошик І.Р.,
учасники справи:
представник позивача - не з`явився,
відповідач - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в :
05.11.2025 року до Рівненського районного суду Рівненської області на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.07.2025 року надійшла цивільна справа за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Короткий зміст заяв по суті справи.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму витрат заподіяних позивачеві у розмірі 50 879,49 грн, а також судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.
03.02.2022 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 207999984, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Renault 18», д.н.з. НОМЕР_1 .
20.11.2022 року в м. Чоп на вул. Миру, 7, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault 18», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Renault 18», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , який на момент вчинення ДТП не мав посвідчення водія, а отже не мав права керувати автомобілем, про що було зафіксовано працівниками поліції під час складання схеми місця ДТП, в графі: Відомості про відсутність посвідчення, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАВ №288189 від 20.11.2022 р. за ч.2 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).
Вина, ОСОБА_1 встановлена та підтверджена постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 308/16109/22 від 14.12.2022 р.
Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток.
Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу №124369 від 10.12.2022 р. наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу завданого власнику транспортного засобу «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 складає 58 236 грн. 70 коп. з врахуванням ПДВ та 53 379 грн. 49 коп. без врахування ПДВ.
У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування, розрахунку суми страхового відшкодування, Страхового акту №109.01744522-1 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 19.12.2022 р. сплатило страхове відшкодування за вирахуванням франшизи за полісом № НОМЕР_4 - 2 500,00 грн, на рахунок власника пошкодженого ТЗ ОСОБА_5 у розмірі 50 879 грн. 49 коп., що підтверджується платіжним дорученням №66556011.
Таким чином, з відповідача на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» підлягають відшкодуванню кошти в розмірі 50 879 грн 49 коп.
20.04.2026 року від відповідача у справі ОСОБА_1 надійшла заява про визнання позову, в якій зазначив про те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим, просив розстрочити виконання рішення суду терміном на 2 роки. 
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 10.11.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін.
У судове засідання 24.06.2026 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи, в матеріалах справи наявні клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач до суду не з`явився, направив заяву про визнання позову, в якій зазначив про те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим, просив розстрочити виконання рішення суду терміном на 2 роки. 
Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 03.02.2022 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 207999984, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «Renault 18», д.н.з. НОМЕР_1 .
20.11.2022 року в м. Чоп на вул. Миру, 7, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault 18», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 .
Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «Renault 18», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , який на момент вчинення ДТП не мав посвідчення водія, а отже не мав права керувати автомобілем, про що було зафіксовано працівниками поліції під час складання схеми місця ДТП, в графі: Відомості про відсутність посвідчення, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія БАВ №288189 від 20.11.2022 р. за ч.2 ст. 126 КУпАП (Керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).
Вина, ОСОБА_1 встановлена та підтверджена постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 308/16109/22 від 14.12.2022 р.
Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток.
22.11.2022 року водій ОСОБА_3 повідомив страхову про ДТП, що має ознаки страхового випадку по договору ОСЦПВВНТЗ.
15.12.2022 року ОСОБА_5 , яка є власником транспортного засобу, звернулася до страхової компанії про виплату страхового відшкодування, внаслідок ушкоджень отриманих автомобілем «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 в ДТП, яка мала місце 20.11.2022 року. 
Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу №124369 від 10.12.2022 р. наданого ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу завданого власнику транспортного засобу «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 складає 58 236 грн. 70 коп. з врахуванням ПДВ.
Згідно ремонтної калькуляції від 02.12.2022 року було розраховано вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 .
Згідно акту огляду транспортного засобу «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 від 02.12.2022 року було зафіксовано характер та перелік пошкоджень вказаного автомобіля та долучено фото ушкоджень автомобіля.
Згідно Розрахунку суми страхового відшкодування від 14.12.2022 року, страхового акту №109.01744522-1 від 15.12.2022 року, випадок визнано страховою подією та розмір страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_5 складає 50 879,49 грн. 
Згідно платіжного доручення №66556011 від 19.12.2022 року ПРАТ «СК «Арсенал страхування» виплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування згідно акту №109.01744522-1 від 15.12.2022 року в розмірі  50 879,49 грн. 
20.04.2026 року від відповідача у справі ОСОБА_1 надійшла заява про визнання позову, в якій зазначив про те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим, просив розстрочити виконання рішення суду терміном на 2 роки. 
Відповідно до ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
За змістом ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 5-6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно положень ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
За змістом ст.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно п.22.1 ст.22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, та керуючись ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодовують витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законом.  
З огляду на вказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майна, а саме автомобіля «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_3 обґрунтовано звернулася до ПРАТ «СК «Арсенал страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №ЕР 207999984.
Відповідно до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Регресне зобов`язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов`язання.
Підставою регресного позову є відповідальність заподіювана шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - фізична чи юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану її працівником при виконанні трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) чи цивільно-правового договору, має право зворотної вимоги (регресу) до такого працівника - фактичного завдавача шкоди - у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України). 
Згідно п.п. «б» п.38.1.1 ст.38 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Таким чином, виплативши потерпілій страхове відшкодування в розмірі 50 879,49 грн, ПРАТ «СК «Арсенал страхування» отримала право зворотної вимоги (регресу) до винної особи — ОСОБА_1 у розмірі виплаченого відшкодування, а в останнього виникло зобов`язання відшкодувати ПРАТ «СК «Арсенал страхування» таку шкоду в порядку регресу.
Оскільки позивач у передбачений законом спосіб отримав право вимоги до відповідача з відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом №ЕР 207999984, а відповідач направив до суду заяву про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Як вбачається з платіжної інструкції кредитового переказу коштів №62542504 від 16.06.2025 року позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено 3 028 грн 00 коп судового збору.
У відповідності до вимог ст.ст. 141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору, а саме у розмірі 1 514,00 грн, решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 1 514,00 грн підлягає до повернення позивачеві з державного бюджету.
Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду.
Так, згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Відповідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.
Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.
Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.
Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.
Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до положень ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Так, у своїй заяві від 14.04.2026 року відповідач ОСОБА_1 зазначив про те, що визнає позовні вимоги в повному обсязі. Разом з тим, зазначив про те, що його матеріальне становище є складним, він не має постійного доходу, офіційно не працевлаштований, є особою з інвалідністю ІІІ групи, а також учасником бойових дій, у зв`язку з чим має обмежені фінансові можливості, про що долучив до заяви відповідні підтверджуючі документи. Вказав, що виконання рішення в повному обсязі відразу буде для нього вкрай обтяжливим. Водночас, зазначає про те, що не ухиляється від виконання своїх зобов`язань та має намір погасити заборгованість у повному обсязі шляхом сплати частинами. Просив розстрочити виконання рішення суду терміном на 2 роки. 
З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне задоволити дане клопотання частково з огляду на скрутне матеріальне становище та стан здоров`я відповідача.
За таких умов одноразове виконання рішення про стягнення кредитної заборгованості може бути надмірно обтяжливим для відповідача. Отже, надання розстрочки сприятиме належному та своєчасному виконанню судового рішення.
Так, згідно вимог частини п`ятої статті 435 ЦПК України вказана норма процесуального закону не ставить в залежність початок перебігу річного строку для розстрочення виконання судового рішення з моментом постановлення ухвали про розстрочку виконання рішення, а чітко встановлює, що такий строк не може перевищувати одного року саме з дня ухвалення рішення, виконання якого заявник просить розстрочити.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Таким чином, суд вважає за можливе розстрочити відповідачу виконання рішення про стягнення заборгованості в розмірі 50 879,49, з урахуванням вимог ч.5 ст.435 ЦПК України, терміном на 12 місяців, зі сплатою заборгованості рівними частинами по 4 239,95 грн щомісячно.
Сума судового збору у розмірі 1 514,00 грн стягується самостійно.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-82, 141, 259, 263-265, 267, 268, 274, 354, 435 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» в АТ "ОТР Банк", код ЄДРПОУ 33908322, IBANUA543005280000026505601339688, в якості відшкодування витрат позивача, заборгованість у розмірі 50 879 (п`ятдесят тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 49 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.
Заяву відповідача ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду - задоволити частково.
Розстрочити виконання рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 24.06.2026 у справі №308/9450/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 50 879 (п`ятдесят тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 49 коп, на 12 місяців з моменту набрання рішенням законної сили зі сплатою заборгованості рівними частинами по 4 239,95 грн щомісячно.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У зв`язку з надмірним навантаженням та перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено 06 липня 2026 року о 17:00 год.
Сторони справи:
позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування", код ЄДРПОУ 33908322, місцезнаходження: вул.Борщагівська, буд.154, м.Київ, 03056;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Гладишева Х.В.