Справа180/432/26
1-кп/180/107/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2026 р. 

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Марганецького міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 62024170030002615 від 19.08.2024 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час загальної мобілізації, який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця-радіотелефоніста 3 відділення снайперів взводу снайперів військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
встановив:
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» було оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Даний Указ затверджено Законом України № 2105-IX від 03.03.2022 року.
26 червня 2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №105 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та зарахований наказом командира військової частини НОМЕР_1 у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, Військової Присяги, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Проте, ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, встановлені зазначеними нормами законодавства, що визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України, їх взаємовідносини та регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, всупереч зазначених вимог законодавства, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
ОСОБА_4 у порушення вимог ст. ст. 2, 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року (зі змінами), якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів та психотропних речовин в Україні, Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 (зі змінами), а також Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (із змінами), наприкінці жовтня 2025 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) перебуваючи неподалік вулиці Акварельна в м. Марганець, вирвав з ґрунту одну рослину роду коноплі з корінням, тобто умисно, незаконно, без мети збуту, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс. У подальшому ОСОБА_4 на початку листопада 2025 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , висушив та подрібнив фрагменти рослини роду коноплі, таким чином умисно, незаконно, без мети збуту, виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено – канабіс, який умисно, незаконно, без мети збуту зберігав за місцем проживання до моменту вилучення працівниками поліції, під час санкціонованого обшуку, тобто до 17.02.2026 року.
Загальна маса наркотичного засобу, обіг якого обмежений – канабісу, який ОСОБА_4 умисно, незаконно придбав, виготовив, та зберігав без мети збуту у приміщення квартири за адресою АДРЕСА_2 , складає 27,8409 г, що в перерахунку на висушену речовину складає 24,0775 г. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та зазначив, що обставини, які викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Пояснив, що дійсно придбав та зберігав психотропну речовину для власних потреб. Зазначив, що у скоєному щиро кається та в майбутньому не допустить подібних вчинків.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже суд, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в незаконному придбанні, виготовлені, зберіганні психотропної речовини без мети збуту доведена у повному обсязі і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
Суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проходження служби та проживання характеризується посередньо.
Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті.
Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження 18 лютого 2026 року до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався та діяв до 14 травня 2026 року.
Статтею 72 КК України не передбачено можливості зарахування строку попереднього ув`язнення до покарання у виді штрафу, водночас, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України при призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування, тому суд при визначенні розміру штрафу також враховує вказані обставини.
Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі положень ч. 2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речові докази: вилучену в ході проведення обшуку речовину, поміщену в спеціальні пакети: CR1 1152360, CR1 1152370, PSP 1324953 , електронні ваги , два ковпачки (пристрої для куріння), два фрагменти пластикової пляшки, тканевий мішок синього кольору, змиви на марлевий тампон, металеве сито, які передано на зберігання до ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення експертизи №СЕ-19/104-26/5979-НЗПРАП від 19.02.2026 в розмірі 2228 гривень 50 копійок; №СЕ-19/104-26/5985-НЗПРАП від 19.02.2026 в розмірі 2228 гривень 50 копійок №СЕ-19/104-26/5981-НЗПРАП від 19.02.2026 в розмірі 2228 гривень 50 копійок; №СЕ-19/104-26/5982-НЗПРАП від 20.02.2026 в розмірі 2674 гривень 20 копійок; №СЕ-19/104-26/6000-НЗПРАП від 23.02.2026 в розмірі 2228 гривень 50 копійок; №СЕ-19/104-26/5983-НЗПРАП від 20.02.2026 в розмірі 2674 гривень 20 копійок; №СЕ-19/104-26/5984-НЗПРАП від 19.02.2026 в розмірі 2228 гривень 50 копійокВирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику, надіслати прокурору. 

Суддя: ОСОБА_1