Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2026 р. № 520/6081/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2026 № 579 про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 направити ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення стану здоров`я за всіма наявними захворюваннями, як складової облікових даних та придатності до військової служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було прийнято протиправний наказ від 01.02.2026 № 579 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період, однак при прийнятті відповідного наказу не враховано наявність у позивача певних захворювань, що унеможливлюють направлення його на військову службу. За доводами позивача, відповідач мав направити позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення стану здоров`я за всіма наявними захворюваннями, як складової облікових даних та придатності до військової служби, однак відповідних дій не вчинив. Позивач уважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Ухвалою від 23.03.2026 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано в ІНФОРМАЦІЯ_1 : відомості та відповідні докази щодо наявності підстав для призову позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період; дані щодо проведених ВЛК відносно позивача, за результатами яких встановлено придатність або непридатність позивача до військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до суду витребувані документи протягом п`ятнадцяти календарних днів із дня отримання копії даної ухвали.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена представнику позивача та відповідачу до їх електронних кабінетів через підсистему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що згідно з даними АІТС «ОБЕРІГ» позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 03.05.2025, пройшов ВЛК 03.05.2025, за висновком якої (довідка № 2025-0503-1316-2432-0) визнаний придатним до військової служби. Інформація щодо оскарження позивачем указаного висновку в порядку, визначеному Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 та скасування відповідної постанови, в ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня, у зв`язку з чим підстави вважати вищевказане рішення ВЛК протиправним чи за суттю, чи за процедурою його прийняття – відсутні. З урахуванням вищезазначеного висновку ВЛК про придатність позивача до військової служби, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.02.2026 № 579, виданим в межах покладених повноважень, позивач призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлений для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_1 , що відповідач уважає правомірним. Просить відмовити в задоволенні позову. 
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Оскільки 21.05.2026 по 22.05.2026 суддя Волошин Д.А. перебував у відпустці, розгляд справи здійснюється в перший робочий день після закінчення відпустки.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд установив таке.
Відповідно до облікової картки позивача, наданої відповідачем до матеріалів справи, позивач з 11.06.2019 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 03.05.2025 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії № 2025-05803-1316-2432-0 від 03.05.2025 позивач визнаний придатним до військової служби. При цьому, в зазначеній довідці містяться відомості про встановлений діагноз позивача: ампутаційний дефект І-ІІ пальця правої кисті, хронічний вірусний гепатит С (а.с. 19).
Позивач 01.02.2026 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не заперечується сторонами.
Згідно облікової картки позивача 01.02.2026 знято з військового обліку на підставі абз. 3 п. 2 ч. 5 ст. 37 (мобілізація): які призвані чи прийняті на військову службу.
Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.02.2026 № 579 позивача призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та направлено до Військової частини НОМЕР_1 (а.с. 20).
За доводами позивача, при прийнятті відповідачем наказу від 01.02.2026 № 579 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період, відповідачем не було прийнято до уваги його діагноз, зазначений у медичній картці № 1217 від 26.02.2024, а саме: нейропатія лівого променевого нерву з вираженим парезом кисті, порушенням функції руху, та протиправно не вчинено дій для направлення позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення стану здоров`я за всіма наявними захворюваннями та визначення придатності до військової служби.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану", затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває до теперішнього часу.
Крім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, оголошено та постановлено провести загальну мобілізацію.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон № 2232-XII.
Частинами 1-3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України підлягають, крім іншого, військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.
Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Згідно з абз.4 ч.1 ст. 1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 2 ст. 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Згідно абз.1 ч.1 ст. 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Частина 5 ст. 22 Закону № 3543-XII передбачає, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Поряд з цим, статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Згідно ч.7 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402), з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи.
Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення №402 (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);ВЛК регіону.
Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).
Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.
Підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу ІІ Положення №402 визначено, що на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.
Відповідно до пункту 2.4.5 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК та давати їм роз`яснення з питань військово-лікарської експертизи; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
У той же час, приписами підпунктів 2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
При цьому, відповідно до вимог абзацу 15 підпункту 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402 розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України має право Центральна військово-лікарська комісія.
Також згідно підпункту 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402 приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК має право ВЛК регіону. Постанову про придатність до військової служби осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постановах від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, від 09 грудня 2020 року у справі №814/2722/16, від 12 лютого 2021 року у справі №820/5570/16, відповідно до якого надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду. Виключно до компетенції ВЛК належить повноваження надавати оцінку стану здоров`я позивача та, відповідно, вирішувати питання про придатність останнього для проходження військової служби, тому адміністративний суд позбавлений можливості підміняти інших суб`єктів владних повноважень.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу 03.05.2025 було проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 , за результатами якого встановлено, що позивач придатний до військової служби, що підтверджується відповідною довідкою ВЛК № 2025-0503-1316-2432-0 від 03.05.2025 (а.с. 19).
Доводів, що б спростовували зазначені обставини, позивачем у позовній заяві не наведено. 
Суд зазначає, що в разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії щодо визнання позивача придатним до військової служби, позивач мав право звернутись до ЦВЛК для перегляду відповідного висновку, яка відповідно до абз.15 підп.2.3.4 п.2.3 глави 2 розділу I Положення №402 повноважна розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Втім, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до ЦВЛК з питання перегляду висновку відповідача щодо придатності позивача до військової служби, оформленого довідкою № 2025-0723-1329-1539-0 від 03.05.2025. 
Окрім того, питання правомірності чи протиправності зазначеного висновку ВЛК, оформленого довідкою № 2025-0723-1329-1539-0 від 03.05.2025 не є предметом розгляду даної справи, оскільки позовна заява позовних вимог з цього питання не містить, а в межах даної справи спірним є питання щодо правомірності чи протиправності наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2026 № 579 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Щодо доводів позивача про ненаправлення його відповідачем на медичний огляд для визначення придатності чи непридатності до військової служби, суд зазначає, що матеріали справи містять відповідний висновок ВЛК щодо придатності позивача до військової служби, оформлений довідкою № 2025-0723-1329-1539-0 від 03.05.2025. Доказів скасування довідки ВЛК, наданої позивачу, матеріали справи також не містять.
Окрім того, відповідно до п. 3.8. Положення № 402 якщо в стані здоров`я військовозобов`язаного за його зверненням або висновками лікарів закладу охорони здоров`я виникли зміни, то за направленням керівника ТЦК та СП проводиться повторний медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
Разом із тим, в обґрунтування необхідності направлення його на проведення ВЛК позивач посилається на виписку з медичної картки стаціонарного хворого № 1217 від 26.02.2024, в якій містяться відомості про встановлення позивачу діагнозу: нейропатія лівого променевого нерву з вираженим парезом кисті, порушенням функції руху.
З цього приводу, суд зазначає, що позивач посилається на медичний документ, що вже був наявний під час проведення позивачу ВЛК 03.05.2025 та, відповідно, мав бути врахований. Позивачем не наведено обставин та не надано відповідних доказів, що відповідний документ або висновки щодо стану його здоров`я не були враховані під час проходження позивачем ВЛК 03.05.2025.
При цьому, як вже було зазначено судом, висновок ВЛК щодо придатності позивача до військової служби, оформлений довідкою № 2025-0723-1329-1539-0 від 03.05.2025 позивачем у межах даної справи не оскаржується, є чинним. Доказів скасування зазначеної довідки ВЛК матеріали справи не містять.
Окрім того, щодо доводів позивача про необхідність надання оцінки його певному діагнозу, суд зазначає, що зважаючи на вищевикладені норми Положення № 402 та вказані висновки Верховного Суду, суд не наділений повноваженнями надавати оцінку діагнозу позивача, стану його здоров`я, оскільки це вимагає наявності медичної освіти та спеціальної підготовки.
Отже, оскільки судом під час розгляду справи не встановлено протиправності прийнятої відносно позивача постанови ВЛК під час медичного огляду 03.05.2025, тому, відповідно, не встановлено підстав для зобов`язання відповідача направити позивача на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення стану здоров`я, за наявності висновку ВЛК, проведеного відносно позивача 03.05.2025.
Також, суд зазначає, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин щодо протиправності оскаржуваного наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.02.2026 № 579 про призов позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 05.02.2025 у справі № 160/2592/23 наголошено на тому, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Позивачем не надано до суду належних доказів щодо вчинення відповідачем протиправних дій (бездіяльності), прийняття протиправних рішень або щодо наявності порушеного права позивача. Судом таких обставин також не встановлено.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу в судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН