ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5517/26 Справа № 202/1556/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Недобитюк Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача Никифоряка Л.П.,
суддів Гапонова А.В., Халаджи О.В.,

Учасники справи:
заявник Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго»,
боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у місті Дніпрі справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 09 березня 2026року, головуючий у суді першої інстанції Недобитюк Н.В.

В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У лютому 2026року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (далі — ОКП «Донецьктеплокомуненерго») звернулось в суд із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію в сумі 18 757,65грн за період від 01 листопада 2020року по 31 січня 2026року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 120,84грн за період з 01 листопада 2020року по 31 січня 2026року, інфляційні втрати в сумі 641,67грн за період з 01 січня 2021року по 01 лютого 2022року, 3% річних в сумі 208,12грн за період з 01 січня 2021року по 01 лютого 2022року, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 266,24грн.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 09 березня 2026року відмовлено Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» у видачі судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за теплову енергію, абонентське обслуговування, інфляційних витрат та 3% річних.
Суд першої інстанції виходив з того, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, у зв`язку з чим необхідно відмовити у видачі судового наказу на підставі пункту п`ятого частини першої статті 165 ЦПК України. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
12 березня 2026року ОКП «Донецьктеплокомуненерго» подало безпосередньо до суду апеляційної інстанції за допомогою системи “Електронний суд” апеляційну скаргу на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 09 березня 2026року.
В апеляційній скарзі заявник не погодився з висновками суду першої інстанції та висловив вимогу про скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Апеляційна скарга обґрунтовувалась тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом п`ятим частини першої статті 165 ЦПК України, оскільки у період з 12 березня 2020року по 03 вересня 2025року перебіг позовної давності був зупинений у зв`язку з встановленим на території України карантином з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19 та у зв`язку з введеним в Україні воєнним станом, а тому заявник вважав, що він звернувся в суд із заявою про видачу судового наказу в межах встановленого законодавством строку. 
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Боржники не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу не подавали. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
16 березня 2026року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду було витребувано з Індустріального районного суду м. Дніпра цивільну справу №202/1556/26; та 19 березня 2026року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
23 березня 2026року ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу ОКП «Донецьктеплокомуненерго» залишено без руху.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 30 березня 2026року відкрито апеляційне провадження у справі.
20 квітня 2026року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до судового розгляду без повідомлення учасників справи.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про отримання документів в Електронному суді.
Відповідно до офіційного веб-сайту Укрпошти поштові відділення міста Лиман Донецької області тимчасово не функціонують.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.
Учасники справи у встановлений законом строк не звернулися до суду з заявою із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту ухвали, яку оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка судового рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, в той час як звернувшись до суду з заявою про видачу судового наказу заявник просив стягнути з боржників заборгованість за теплову енергію та абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2020року по 31 січня 2026року та інфляційні втрати і 3%річних за період з 01 січня 2021року по 01 лютого 2020року.
Дослідивши наявні в цивільній справі документальні докази апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, так як судом першої інстанції при ухваленні судового рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 
Визначальним у даній справі є не тільки встановлення обставин щодо відповідності заяви про видачу судового наказу вимогам процесуального закону по формі та змісту, але і з`ясування строків, які минули з моменту виникнення права вимоги та чи мало місце перевищення позовної давності, встановленої законом для такої вимоги.
Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. 
Згідно пункту 3 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Статтею 163 ЦПК України встановлені вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу.
Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.
Згідно статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки.
Доводи апеляційної скарги про те, що строк позовної давності був зупинений, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вимоги заяви про видачу судового наказу поширюються на стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі позовної давності та встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження.
Так, стаття 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин продовження або переривання строку позовної давності. Проте, пропуск строку позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Крім того, суд апеляційної інстанції виходить з того, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. 
Суд вважає, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку і такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. 
Вимоги даної заяви про видачу судового наказу стосуються стягнення сум, які виникли як заборгованість у період часу, що виходить за межі позовної давності, при цьому встановлення відповідних обставин не відповідатиме та буде виходити за межі інституту наказного провадження.
Більш того, за приписами частини другої статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.
Тож, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом п`ятим частини першої статті 165 ЦПК України, не позбавляє заявника права звернутися з такими самими вимогами в порядку позовного провадження та відповідно доводити факт переривання строку позовної давності, у разі подання боржником заяви про застосування строку позовної давності.
Відтак, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову у видачі судового наказу за встановлених обставин.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції.
Дотримання судом першої інстанції норм процесуального права не порушує доступ заявника до правосуддя і гарантує дотримання процесуальних прав обох сторін, їх право на справедливий судовий розгляд.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Сукупність вищезазначених обставин та положень закону дають підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у видачі судового наказу, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,
У Х В А Л И В:
Залишити без задоволення апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго».
Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпра від 09 березня 2026року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 
Повний текст судового рішення складено 30 квітня 2026року.

Судді: