Справа № 539/1477/26
Провадження № 2/539/1437/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
15 червня 2026 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участі секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши в приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 21 березня 2025 року ОСОБА_1 і Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (далі - ТОВ «Лінеура Україна») уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5400274, умовами якого визначені розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього договору. 
Відповідно до умов вказаного договору сума кредиту становить 7 000 грн, строк кредиту 360 днів, комісія за надання кредиту 700 грн, стандартна процентна ставка 0,95 %, денна процентна ставка 0,9778 %, знижена процентна ставка 0,9025 %, у разі використання клієнтом права на знижену процентну ставку, денна процентна ставка дорівнює 0,9758 %, орієнтовна реальна процентна ставка за весь строк кредитування 3 461,94 % річних, орієнтовна реальна процентна ставка за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 3 381,1581 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 31 640 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 31 590,13 грн, загальні витрати за кредитом 24 640 грн, загальні витрати за кредитом з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 24 590,13 грн, періодичність платежів 15 днів.
За умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на банківський рахунок клієнта НОМЕР_1 .
Сторони узгодили умови щодо сплати за кредитом, пролонгації строку користування кредитом, повернення кредиту.
Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом позичальника, що відтворений позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на його номер мобільного телефону.
Підписанням договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти в порядку, передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконав свої зобов`язання, грошові кошти не повернув, проценти за користування коштами не сплатив.
28 листопада 2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 28-11/25/Л. Відповідно до умов цього договору позивачу відступлено права вимоги за договором від 21 березня 2025 року № 5400274, що укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором від 21 березня 2025 року № 5400274 у розмірі 32 642,19 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 999,98 грн, заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 15 026,74 грн, заборгованість за процентами з моменту відступлення права вимоги - 7 115,47 грн, заборгованість за пенею та штрафами - 3 500 грн.
Позивач вказував, що поніс витрати на сплату судового збору - 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу - 13 000 грн.
На підставі викладеного ТОВ «Факторинг Партнерс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором від 21 березня 2025 року № 5400274 у розмірі 32 642,19 грн, судовий збір - 2 662,40 грн та витрати на правову допомогу - 13 000 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Рух справи
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 березня 2026 року справу № 539/1477/26 передано судді Пилипчуку М. М.
Суддя на виконання вимог частини шостої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) звернувся із запитом до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
Згідно з відповіддю Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27 квітня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, позивачу - відповіді на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.
Учасники процесу у судове засідання 27 квітня 2026 року не з`явилися, тому розгляд справи відкладено на 26 травня 2026 року, а у подальшому - на 15 червня 2026 року.
Позивач у позові просив розглянути справу без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за його зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 15 червня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що 21 березня 2025 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту з інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 95564, таким чином підтвердивши отримання ним інформації та ознайомлення з нею щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту, наданих виходячи з обраних ним умов кредитування, найменування кредитора - ТОВ «Лінеура Україна», його місцезнаходження, серію та номер ліцензії останнього, контактну інформацію, тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту безготівково на рахунок з використанням картки, процентну ставку, тип процентної ставки, розмір комісії, загальні витрати за кредитом, орієнтовану загальну вартість кредиту, реальну процентну ставку, а саме: кредит у розмірі 7 000 грн, строк кредиту - 360 днів, загальні витрати за стандартною процентною ставкою - 24 640 грн, з урахуванням зниженої процентної ставки 24 590,13 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням зниженої процентної ставки 31 590,13 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 31 640 грн, комісія за надання кредиту 700 грн і встановлена в розмірі 10 % від вартості кредиту.
ТОВ «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 21 березня 2025 року уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5400274.
Відповідно до умов договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту (пункти 1.2, 1.3, 1.4) сума кредиту становить 7 000 грн, кредит надається на 360 днів, періодичність платежу 15 днів, комісія за надання кредиту 700 грн, тип процентної ставки фіксована, за користування кредитом проценти нараховуються на наступних умовах: стандартна процентна ставка 0,95 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в пункті 1.3 цього договору, денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778 %, знижена процентна ставка 0,9025 % за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 04 квітня 2025 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного графіком платежів, або здійснить дострокове повернення кредиту, як учасник лояльності отримає індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку і до вказаної дати буде перераховано проценти за зниженою процентною ставкою, у разі використання клієнтом права на знижену процентну ставку, денна процентна ставка дорівнює 0,9758 %.
Орієнтовна реальна процентна ставка за весь строк кредитування 3 461,94 % річних, орієнтовна реальна процентна ставка за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 3 381,1581 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою 31 640 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 31 590,13 грн, загальні витрати за кредитом 24 640 грн, загальні витрати за кредитом з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 24 590,13 грн (пункти 1.5, 1.6, 1.7 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту).
Пунктами 2.1, 2.2 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту встановлено, що позикодавець надає клієнту кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта за реквізитами платіжного електронного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . Сума кредиту перераховується протягом двох днів з моменту укладення договору. Дати надання кредиту: 21 березня 2025 року або 22 березня 2025 року.
Згідно з пунктом 5.4 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту позичальник зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором.
Відповідно до пункту 6.3 договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у випадку невиконання або неналежного виконання (прострочення) клієнтом своїх грошових зобов`язань, позикодавець має право нарахувати штраф у розмірі 75 % від суми невиконаного зобов`язання на 2 день кожного факту такого невиконання.
Згідно інформаційного повідомлення (додаток № 2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5400274 від 21 березня 2025 року), відповідач надав ТОВ «Лінеура Україна» персональні дані. 
Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» від 01 грудня 2025 року № 1-0112, останнє повідомляє, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12 березня 2019 року, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна», на платіжну картку клієнта № 5351160617303330 21 березня 2025 року було успішно перераховано 7 000 грн, номер транзакції в системі iPay.ua - 686892463. 
Відповідно до договору факторингу від 28 листопада 2025 року № 28-11/25/Л ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Факторинг Партнерс» 28 листопада 2025 року підписали акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу від 28 листопада 2025 року № 28-11/25/Л.
Згідно з реєстром боржників від 28 листопада 2025 року до договору факторингу від 28 листопада 2025 року № 28-11/25/Л ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 5400274. В реєстрі зазначено дату укладення договору, номер договору, загальну суму заборгованості 25 526,72 грн, з яких: 6 999,98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15 026,74 грн - заборгованість за відсотками, заборгованість за пенею та штрафами - 3 500 грн. Загальна сума заборгованості ОСОБА_1 по вказаному реєстру зазначена у розрахунку заборгованості станом на 28 листопада 2025 року.
Крім цього, позивачем було проведено донарахування процентів за користування кредитними коштами за період з 29 листопада 2025 року до 15 березня 2026 року включно, і відповідно до поданого до суду розрахунку загальна сума заборгованості становить: 32 642,19 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 999,98 грн, заборгованість за процентами - 22 142,21 грн, заборгованість за пенею та штрафами - 3 500 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір про споживчий кредит, за яким позивач заявив вимоги у цій справі, укладено сторонами цього правочину в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Крім того, до укладення договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту відповідач підписав паспорт споживчого кредиту № 5400274 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 12727.
Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що всі дії, вчинені від імені відповідача, вчинені не ним, матеріали справи не містять.
Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору». 
Зібраними у справі доказами підтверджено, що кредитний договір укладено з дотриманням вимог закону.
Встановлено, що договір про споживчий кредит, графік платежів та паспорт споживчого кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, суму кредиту, загальний строк кредитування, комісію за надання кредиту, процентної ставки.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору кредиту, так і отримання позичальником грошових коштів на погоджених ним умовах та невиконання останнім свого обов`язку по своєчасному поверненню отриманих кредитних коштів.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Разом з тим презумпцію правомірності укладеного кредитного договору під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Судом встановлено, що позивач у встановленому законом порядку набув право грошової вимоги за договорами.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач уклав договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, фактично отримані кредитні грошові кошти в добровільному порядку на користь позивача не повернув, тому ТОВ «Факторинг Партнерс» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 20 березня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем становить 32 642,19 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 999,98 грн, заборгованість за процентами - 22 142,21 грн, заборгованість за пенею та штрафами - 3 500 грн.
Водночас не можна погодитись з визначеним позивачем розміром заборгованості за спірним зобов`язанням з огляду на таке.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами в розмірі 3 500 грн, необхідно зазначити таке.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23.
Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) за своєю суттю є нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, під час тлумачення норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Кредитний договір укладено 21 березня 2025 року під час дії воєнного стану, отже, до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 грошових зобов`язань, що випливають з кредитного договору, наявність яких та розмір встановлено під час розгляду справи, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
З урахуванням викладено, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Як зазначено вище, паспорт споживчого кредиту, договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту, які підписані відповідачем, містять інформацію щодо кредитування, зокрема, тип кредиту, суму кредиту, строк кредитування, розмір процентної ставки, порядок та підстави нарахування комісії тощо.
З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 21 березня 2025 року № 5400274 становить 29 142,19 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 999,98 грн, заборгованість за процентами - 22 142,21 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав кредитора, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають задоволенню частково.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Щодо розподілу судових витрат
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 376,40 грн (2 662,40 грн ? 89,28 %).
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист або у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи.
До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року № 02-07/24, прайс-лист, заявку на надання юридичної допомоги№ 1155 від 02 лютого 2026 року, витяг з акту № 29 про надання юридичної допомоги від 27 лютого 2026 року.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, врахував пропорційність розміру задоволених позовних вимог, характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, часткового задоволення позову, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76, 81, 141, 258, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором від 21 березня 2025 року № 5400274 у розмірі 29 142 (двадцять дев`ять тисяч сто сорок дві) гривні 19 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» судовий збір у розмірі 2 376 (дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Ґедройця Єжи, 6, офіс № 521; ЄДРПОУ - 42640371).
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя М. М. Пилипчук