Єдиний унікальний номер 205/3835/26
Номер провадження3/205/1300/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2026 року м. Дніпро

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2026 року о 09 годині 55 хвилин водій ОСОБА_1 , рухаючись біля будинку № 53 по вул. Набережна Заводська у Новокодацькому районі міста Дніпра, керував транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_2 , будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами на підставі постанови державного виконавця № ВП 58754090 від 30.01.2020, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 11 березня 2026 року о 09 годині 55 хвилин водій ОСОБА_1 , рухаючись біля будинку № 53 по вул. Набережна Заводська у Новокодацькому районі міста Дніпра, керував транспортним засобом Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідала обстановці. На законну вимогу працівників поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП України, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої учасник судового провадження повинен з розумною періодичністю цікавитися перебігом своєї справи, добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі Смірнов проти України).
З урахуванням вимог ст.ст. 268, 277 КУпАП України та строків розгляду справ про адміністративні правопорушення суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, встановленого правопорядку та запобігання правопорушенням.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння.
Відмова від проходження огляду є самостійною формою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
Адміністративним правопорушенням відповідно до ч. 3 ст. 126 КУпАП є керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати всі обставини справи.
У судовому засіданні досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 611910 від 11.03.2026 року; протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 611897 від 11.03.2026 року; рапорт працівника поліції; відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.
З дослідженого відеозапису встановлено, що працівниками поліції було зупинено автомобіль Hyundai Elantra, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Під час перевірки документів працівниками поліції встановлено, що ОСОБА_1 тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами. На запитання поліцейського щодо обізнаності про наявність такого обмеження ОСОБА_1 повідомив, що йому про це відомо, пояснивши при цьому, що він працює у службі таксі.
У ході подальшого спілкування працівниками поліції ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук та поведінку, що не відповідає обстановці. Після цього йому запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, роз`яснено порядок проведення такого огляду та правові наслідки відмови від його проходження.
Після цього ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, пояснивши це тим, що побоюється доставлення до ТЦК та СП, та зазначив, що пройде огляд самостійно. Працівниками поліції йому було додатково роз`яснено, що він не перебуває у розшуку та не буде доставлений до ТЦК та СП, а буде доставлений виключно до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Також йому повторно роз`яснено правові наслідки відмови від проходження огляду, однак ОСОБА_1 повторно відмовився від його проходження.
Суд оцінює відеозапис як належний, допустимий та достовірний доказ.
Суд зауважує, що безпідставна відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у встановленому законом порядку за своєю правовою природою утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Така правова позиція зумовлена тим, що законодавець пов`язує настання відповідальності не лише з фактичним перебуванням особи у стані сп`яніння, але й із самою відмовою від проходження огляду, оскільки остання унеможливлює об`єктивне встановлення стану водія та створює передумови для уникнення відповідальності.
Отже, сама по собі відмова від проходження огляду, зафіксована у встановленому законом порядку, є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України незалежно від фактичного стану особи на момент керування транспортним засобом.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП України, доведена у повному обсязі.
При призначенні адміністративного стягнення суд відповідно до ст. 33 КУпАП України враховує характер правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено. Підстав для звільнення від адміністративної відповідальності відповідно до ст. 17 КУпАП України не встановлено. Строк притягнення до адміністративної відповідальності не сплив.
Відповідно до ст. 23 КУпАП України адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір.
На підставі ч. 1 ст. 130 ч. 3 ст. 126 КУпАП України, керуючись ст.ст. 8, 33, 36, 40-1, 280, 282, 283 КУпАП України, суд,—
ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308КУпАП штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. Про сплату штрафу правопорушник зобов`язаний повідомити суд шляхом надання відповідних платіжних документів (квитанцій).

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Максим ТАУС