УХВАЛА

11 травня 2026 року 
м. Київ

справа №420/5993/25
адміністративне провадження № К/990/13966/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок індексації та грошового забезпечення,

У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 (далі - В/ч НОМЕР_2 ), в якому просив:
- визнати протиправними дії В/ч НОМЕР_2 в неповному нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період проходження військової служби з 23.06.2019 по 11.06.2021, відповідно до приписів абзаців 4, 6 п. 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення у фіксованій величині», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок № 1078);
- зобов`язати В/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 23.06.2019 по 11.06.2021, відповідно до приписів абзаців 4, 6 п. 5 Порядку №1078;
- визнати протиправними дії В/ч НОМЕР_2 в нездійсненні ОСОБА_1 перерахунку та невиплаті грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2019 за календарний період служби з 23.06.2019 но 31.12.2019 включно, на 01.01.2020 за календарний період служби з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно, на 01.01.2021 за календарний період служби з 01.01.2021 по 11.06.2021 включно, а також, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за вказані періоди;
- зобов`язати В/ч НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення відповідно до Постанови № 704 із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2019 за календарний період служби з 23.06.2019 по 31.12.2019 включно, на 01.01.2020 за календарний період служби з 01.01.2020 по 31.12.2020 включно, на 01.01.2021 за календарний період служби, 01.01.2021 по 11.06.2021 включно, а також, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за вказані періоди.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2025, адміністративний позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії В/ч НОМЕР_2 в нездійсненні ОСОБА_1 перерахунку та невиплаті грошового забезпечення відповідно до Постанови №704 із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 за календарний період служби з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно, на 01.01.2021 за календарний період служби з 01.01.2021 по 11.06.2021 включно, а також, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за вказані періоди;
- зобов`язано В/ч НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення відповідно до Постанови № 704 із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2020 за календарний період служби з 29.01.2020 по 31.12.2020 включно, на 01.01.2021 за календарний період служби з 01.01.2021 по 11.06.2021 включно, а також, грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за вказані періоди;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, В/ч НОМЕР_1 , подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2026 апеляційну скаргу залишено без руху, запропоновано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом надання документа про сплату судового збору в розмірі 1453,44 грн, заяви про поновлення строку апеляційного оскарження.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2026 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено, у відкритті апеляційного провадження на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2025 у справі № 420/5993/25 відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки у строк, визначений судом апеляційної інстанції скаржником не порушено питання щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, В/ч НОМЕР_1 , звернулася через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду (далі - Суд) із касаційною скаргою.
Ухвалою Суду від 22.04.2026 касаційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги із зазначенням про допущені судом апеляційної інстанції порушення конкретних норм процесуального права при його ухваленні, а також надання копій уточненої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Одночасно скаржнику роз`яснено, що у разі невиконання вимог статті 330 КАС України в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Частиною одинадцять статті 251 КАС України передбачено, що якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Згідно пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення.
Відповідно до частини шостої статті 251 КАС України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Згідно з інформацією, наявною в комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», електронний документ (ухвала суду про залишення касаційної скарги без руху від 22.04.2026) доставлена в Електронний кабінет В/ч НОМЕР_1 22.04.2026 о 20 год 19 хв, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
05.05.2026 від скаржника на виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про відстрочення від сплати судового збору.
Заява В/ч НОМЕР_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги мотивоване тим, що військова частина перебуває на бюджетному фінансуванні, а процедура отримання коштів за КЕКВ 2800 потребує значного часу. Скаржник зазначає, що наразі асигнування на виконання судових рішень вичерпано, про що свідчать листи Міністерства оборони та Міністерства фінансів України щодо пошуку додаткових фінансових ресурсів. Крім того, заявник наголошує на безпосередній участі частини у виконанні бойових завдань у Харківській області для відсічі збройної агресії, через що пріоритет витрат спрямований на підтримання боєздатності підрозділу.
Вирішуючи питання щодо відстрочення скаржнику сплати судового збору Суд виходить із наступного.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Аналіз зазначених норм свідчить, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства з питань відстрочення або розстрочення сплати судового збору.
При цьому, заява скаржника не містить належних обґрунтувань щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору та не підтверджено відповідними доказами. У вказаній заяві скаржник посилається на загальні обставини щодо обмеженого фінансування та відсутність бюджетних коштів, та відповідно відсутністю можливості сплати судовий збір.
Колегія суддів зазначає, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Скаржник, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали Суду від 22.04.2026 про залишення касаційної скарги без руху скаржником не надано ані уточненої касаційної скарги, ані оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Враховуючи, що останній день установленого судом строку на усунення недоліків відповідно до ухвали про залишення касаційної скарги без руху був 12.05.2026.
Таким чином, скаржником не виконано вимоги ухвали Суду від 22.04.2026 про залишення касаційної скарги без руху.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
У пункті 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі № 420/5993/25.
Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок індексації та грошового забезпечення- повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді 	Л.О. Єресько 	
	А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов