Справа № 405/8141/25
2/405/3036/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:
головуючого-судді:   Драного В.В.
при секретарі:   Дятел О.В.
розглянувши у в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, - 

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 08.11.2025 року в розмірі 700400 грн. В обґрунтування позову вказала, що 08.11.2025 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 700400 грн., які відповідач зобов`язалася повернути не пізніше 01.12.2025 року. Однак, відповідач позику не повернув, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача 700400 грн. боргу.
Ухвалою суду від 02.01.2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою від 02.03.2026 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.
Представник позивача 11.05.2026 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просить розгляд справи провести без його участі.
Відповідач 11.05.2026 року подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просить розгляд справи провести без його участі.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами 08.11.2025 року був укладений договір позики, за яким відповідач ОСОБА_2 взяв у позивача ОСОБА_1 у позику гроші в сумі 700400 грн., які позичальник зобов`язався повернути до 01.12.2025 року (а.с. 6-7). 
Згідно п. 3 цього договору позика є безпроцентною, тобто плата за користування грошовими коштами наданими в позику не нараховується. 
Відповідно до п. 12 договору сторони підтверджують факт передачі позикодавцем позичальнику грошових коштів в сумі 700400 грн.
Виходячи з викладеного, між сторонами мають місце договірні правовідносини, що походять з договору позики, нормативне регулювання яких визначене параграфом 1 глави 71 ЦК України.
26.12.2025 року позивач надіслав відповідачу поштою досудову вимогу про погашення заборгованості за договором позики (а.с. 8-9).
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст. 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідач повинен був повернути позику до 01.12.2025 року шляхом здійснення щомісячних платежів, проте до цього часу свого зобов`язання не виконав.
Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем в цій частині, а також те, що безпосереднім предметом позики є грошові кошти у національній валюті - гривні, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого договором позики обов`язку повернення коштів, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення позики, у зв`язку з чим, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в сумі 700400 грн., а томупозовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 7004 грн.
Керуючись ст.ст. 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) борг за договором позики від 08.11.2025 року в розмірі 700400 грн. та судовий збір в розмірі 7004 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького В.В. Драний