ОКРЕМА ДУМКА

суддів Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за заявою захисника ОСОБА_7 , про перегляд судового рішення з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом (справа 0610/1-81/2011, провадження № 13-44зво25)
1. Велика Палата Верховного Суду (далі - Велика Палата) постановою від 27 травня 2026 року за результатами розгляду заяви захисника ОСОБА_7 про перегляд за виключними обставинами ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 квітня 2013 року щодо ОСОБА_8 з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом постановила задовольнити заяву захисника, скасувати ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) від 04 квітня 2013 року, а справу щодо ОСОБА_8 направити на новий касаційний розгляд до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі - Касаційний кримінальний суд).
2. Висловлюємо незгоду з ухваленим рішенням Великої Палати, яким скасовано рішення ВССУ й направлено кримінальне провадження на новий касаційний розгляд до Касаційного кримінального суду у цій справі, та наводимо мотиви такої незгоди.
3. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2012 року було засуджено за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.
4. Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 , питання про перегляд судових рішень щодо якого у заяві не порушується.
5. Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 27 листопада 2012 року вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08 червня 2012 року в частині призначеного покарання ОСОБА_8 змінено та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.
6. Ухвалою ВССУ від 04 квітня 2013 року вирок місцевого та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишено без зміни.
7. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 22 травня 2025 року у справі «ОСОБА_8 проти України» ЄСПЛ констатував порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні судом кримінальної справи щодо ОСОБА_8 , а саме п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). ЄСПЛ встановив, що не було дотримано принципу рівності сторін під час розгляду кримінальної справи щодо ОСОБА_8 у ВССУ, а саме не було повідомлено останню про дату та час розгляду її касаційної скарги, через що вона не була присутньою у судовому засіданні та не могла навести свої аргументи та спростувати твердження прокурора під час судового засідання.
8. У своїй заяві захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , посилаючись на вказане рішення ЄСПЛ, звернувся до Великої Палати, де порушував питання про перегляд за виключними обставинами ухвали ВССУ від 04 квітня 2013 року щодо ОСОБА_8 та просить зазначене рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до Касаційного кримінального суду.
9. На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що суд під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 належним чином не повідомив останню про дату та час розгляду справи, чим порушив принцип рівності сторін, оскільки ОСОБА_8 не могла висловити свою позицію і повноцінно здійснювати свій захист, адже не мала захисника та представляла себе в суді самостійно. На думку захисника, встановлене ЄСПЛ порушення Конвенції, а саме недотримання рівності сторін, можна усунути шляхом скасування рішення ВССУ з призначенням нового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у Касаційному кримінальному суді.
10. Перегляд судових рішень за виключними обставинами на підставі встановлення ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов`язань за Конвенцією передбачає розгляд поданих заяв за правилами Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд (ч. 1 ст. 466 цього Кодексу). Верховний Суд як найвищий суд у триланковій системі судоустрою України здійснює правосуддя у кримінальних провадженнях як суд касаційної інстанції (ч. 3 ст. 33 КПК). Отже, структурний підрозділ Верховного Суду - Велика Палата, ухвалюючи на підставі п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК своє рішення (ч. 1 ст. 467 цього Кодексу), користується повноваженнями суду касаційної інстанції, який у силу ст. 436 цього Кодексу і має право скасовувати або змінювати оспорювані судові рішення. 
11. Такий підхід узгоджується з практикою Великої Палати в інших судових юрисдикціях щодо застосування процесуальних норм, змістовно близьких до приписів ст. 467 КПК. Зокрема, ст. 429 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України також передбачають, що за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може не лише скасувати відповідне судове рішення, а й змінити його або ухвалити нове рішення. 
12. Застосовуючи зазначені положення, Велика Палата в постановах від 23 квітня 2025 року у справі № 125/1514/20 та від 13 лютого 2025 року у справі № 2а-16636/12/2670 сформувала практику, відповідно до якої перегляд судового рішення за виключними обставинами не зумовлює автоматичного направлення справи на новий розгляд. Зокрема, у постанові від 13 лютого 2025 року у справі № 2а-16636/12/2670 Велика Палата, діючи як суд касаційної інстанції, задовольнила заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами, скасувала судові рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій і ухвалила нове рішення про відмову в задоволенні позову. У постанові від 23 квітня 2025 року у справі № 125/1514/20 Велика Палата також як суд касаційної інстанції частково задовольнила заяву про перегляд за виключними обставинами, скасувала рішення судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій і ухвалила нове рішення про часткове задоволення позову. Отже, у наведених справах Велика Палата реалізувала повноваження суду касаційної інстанції шляхом ухвалення нового рішення, а не направленням справи на новий розгляд до Верховного Суду.
13. Вважаємо, що цей підхід є застосовним і до статті 467 КПК, оскільки під час такого перегляду у кримінальному провадженні Велика Палата діє як суд касаційної інстанції та реалізує відповідні касаційні повноваження.
14. Враховуючи доводи захисника ОСОБА_7 , викладені в його заяві, доводи касаційної скарги ОСОБА_8 , що полягали в незгоді з видом та розміром призначеного їй покарання, встановлені ЄСПЛ порушення, які були допущені судом на національному рівні під час касаційного розгляду кримінального провадження, а також те, що ЄСПЛ у справі «ОСОБА_8 проти України» не поставив під сумнів кінцевий результат провадження щодо ОСОБА_8 , зокрема, щодо встановлених фактичних обставин справи й оцінки доказів, вважаємо, що належним способом виправлення констатованих порушень конвенційних прав заявниці є повторний перегляд її касаційної скарги Великою Палатою як судом касаційної інстанції.
15. Крім того, Велика Палата створила учасникам цієї справи належні умови для реалізації процесуальних прав, передбачених КПК для належного повторного касаційного перегляду касаційної скарги ОСОБА_8 .
16. З огляду на встановлені ЄСПЛ порушення у справі «ОСОБА_8 проти України» скасування ухвали ВССУ і направлення кримінального провадження на новий розгляд до Касаційного кримінального суду, на нашу думку, є безпідставним. Усунути зазначені процесуальні порушення прав заявниці у цьому кримінальному провадженні було можливо шляхом розгляду касаційної скарги засудженої ОСОБА_8 , з огляду на наявні повноваження Великої Палати з урахуванням положень КПК за визначеною законом процедурою за участі її представника, який мав процесуальні можливості довести позицію своєї підзахисної.
Судді 
Великої Палати 
Верховного Суду 
ОСОБА_1 
ОСОБА_2 
ОСОБА_3 
ОСОБА_4 
ОСОБА_5 
ОСОБА_6