Справа № 585/4570/25 
Номер провадження 2/585/156/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді – Цвєлодуб Г.О.,
за участю секретаря судового засідання Салій О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого до суду як представник позивача звертається ОСОБА_2 , до Роменської міської ради Сумської області, третя особа: приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Юрченко Анжеліка Миколаївна, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, -
В С Т А Н О В И В:
27 листопада 2025 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: встановити факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги спадкування після смерті співмешканки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як особа яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 2010 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто по день смерті - ОСОБА_3 , він перебував у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 та проживав з останньою за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання однією сім`єю, який склав майже 15 років, вони вели спільне господарство, здійснювали спільні витрати на утримання домоволодіння, купівлю продуктів та оплату комунальних послуг, разом здійснювали ремонт та благоустрій будинку, подружні відносини між ними були відомі сусідам та односельцям, які сприймали їх як сім`ю. Під час хвороби ОСОБА_3 він здійснював догляд та супровід до лікарні. Після смерті спадкодавця саме він організував та оплатив поховання, встановив пам`ятник. ОСОБА_3 до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично проживала в АДРЕСА_1 , разом з співмешканцем - ОСОБА_1 , заповіт від її імені виконкомом Коржівської сільської ради та Коржівським старостинським округом Роменського району, Сумської області не посвідчувався. ОСОБА_3 померла за місцем свого фактичного проживання. У власності ОСОБА_3 була земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.85 га, що розташована на території колишньої Коржівської сільської ради. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Юрченко А.Ю. з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті спадкодавця, однак йому було повідомлено про неможливість вчинення нотаріально дії, через те, що ним не надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин зі спадкодавцем та належність до відповідної черги спадкування. У письмову роз`ясненні нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії оформленого довідкою від 26.09.2025 № 1352/01-16 зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок). Оскільки позивач та ОСОБА_3 протягом більше ніж чотирнадцяти років постійно проживали однією сім`єю як чоловік і дружина, вели спільний побут, мали спільний сімейний бюджет, здійснювали взаємний догляд та були сприйняті оточенням як подружжя, однак шлюб між ними не був зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану, нотаріус не має правових підстав визнати позивача спадкоємцем за законом. Таким чином, неможливість оформлення спадщини в нотаріальному порядку та необхідність підтвердження належності позивача до кола спадкоємців за законом зумовлює звернення до суду для встановлення відповідного юридичного факту як способу захисту цивільного права, передбаченого ст. 4 ЦПК України та ст. 20 ЦК України.
Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, проте належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. 
Представник Роменської міської ради Сумської області в клопотанні до суду просив розглянути справу за наданими позивачем доказами у відповідності до закону та за відсутністю представника. 
Приватний нотаріус Юрченко А.М. в заяві до суду просила справу розглядати без її участі, заперечень проти позову не мала.
Особи, які беруть участь у справі, будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду заяви в судове засідання не з`явилися, зважаючи на положення ч. 2 ст. 349 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу у їх відсутність.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було складено відповідний актовий запис № 262 від 15 квітня 2024 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 15 квітня 2024 року. 
Як вбачається з довідки від 30.06.2024 року за № 1-69, виданої старостою виконавчого комітету Роменської міської ради, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2010 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідно до довідки, що видається в зв`язку з оформленням спадкових прав, від 03.03.2025 року за № 1-22, виданої старостою виконавчого комітету Роменської міської ради, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично проживала в АДРЕСА_1 . Заповіт від імені гр. ОСОБА_3 виконкомом Коржівської сільської ради та Коржівським старостинським округом Роменського району, Сумської області не посвідчувався. На час смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але фактично проживала в АДРЕСА_1 , разом з співмешканцем - ОСОБА_1 .
Згідно пункту 8 лікарського свідоцтва про смерть № 46 від 13 квітня 2024 року ОСОБА_3 померла за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до складу якої входить, зокрема земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3.85 га, що розташована на території колишньої Коржівської сільської ради, яка належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-СМ № 003850 від 03.10.2002 року.
ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Юрченко А.Ю. з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 , однак приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу Сумської області Юрченко А.Ю. довідкою від 26.09.2025 № 1352/01-16 повідомила про неможливість вчинення нотаріально дії, через те, що ОСОБА_1 не надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин зі спадкодавцем та належність до відповідної черги спадкування, зазначено, що виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок).
Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. При віднесенні особи до кола спадкоємців четвертої черги суд має виходити не лише із кровного споріднення, а й інших наведених ознак.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 07 лютого 2018 року по справі № 127/1765/16.
Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей акт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ст. 1268 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , підтвердили кожен окремо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сімє`ю без реєстрації шлюбу десь з 2010 року, разом держали господарство, обробляли город, купували продукти, речі, жили в АДРЕСА_1 , як захворіла ОСОБА_3 , то за нею доглядав ОСОБА_1 , був з нею поряд до дня смерті останньої, здійснив її поховання. 
Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що для захисту спадкових справ позивача слід встановити факт проживання останнього з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні позовних вимог в частині визнання спадкоємцем четвертої черги суд відмовляє, оскільки такого способу захисту порушеного права чинне законодавство не передбачає, а права та законні інтереси позивача були повністю поновлені судом шляхом встановлення факту, що відповідає критеріям, визначеним у ст.1264 ЦК України.
На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 12, 81, 260, 264, 265, 319 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків: НОМЕР_2 , є особою, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Г.О.ЦВЄЛОДУБ