КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року Київ справа №320/47125/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (відповідач 1) та Головного управління Національної поліції в Київській області (відповідач 2).
Просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення 18.07.2025 звернення №Е2939340 до Обухівського районного управління Національної поліції в Київській області щодо позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати уповноважену особу ІНФОРМАЦІЯ_3 у Київській області направити до Головного управління Національної поліції в Київській області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області видалити з інформаційних баз даних Національної поліції та МВС, а саме: з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інформацію у вигляді набору даних відділу № 1 ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо порушення позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Ухвалою суду від 24.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вказує, що постановою відповідача-1 від 10.03.2025 №450/1 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення правил постановки на військовий облік; така постанова оскаржується у суді, рішення не прийнято. У липні 2025 року позивачу стало відомо, що у базі системи «ІПНП» наявні відомості щодо звернення відповідача-1 до Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у порядку статті 259 Кодексу Ураїни про адміністративні правопорушення до органів Національної поліції щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 для складання матеріалів про адміністративне правопорушення. Позивач вважає, що звернення відповідача-1 до органів Національної поліції щодо затримання та доставлення ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, оскільки останній 10.03.2025 вже був підданий адміністративному стягненню, відповідно матеріали про адміністративне правопорушення вже були складені.
Відповідач 2 надіслав до суду відзив, зазначивши про те, що відповідно до частини третьої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзацу другого пункту 56 та абзацу 15 пункту 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, органи Національної поліції України за зверненнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих органів осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП. Пояснено, що за даними «ІПНП України» станом на 30 жовтня 2025 року наявне звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18 липня 2025 року № Е2939340, у виді набору даних, щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Таке звернення внесене відділом поліції № 1 Обухівського РУП ГУУНП в Київській області до системи «ІПНП України» та зареєстровано за № 11116 від 18 липня 2025 року. Висловлено позицію, згідно якої, позивач не навів жодних доказів, які б свідчили про те, що саме дії чи бездіяльність працівників ГУНП в Київській області призвели до порушення його прав. 
Відповідач 1, належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, на подання відзиву не скористався. Направив до суду шаблон повістки №3967097.
Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
За нормами частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Як убачається з матеріалів справи, 10.03.2025 постановою №450/1 начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 на позивача було накладено адміністративне стягнення за порушення правил постановки на військовий облік. 
У липні 2025 року, на запит представника позивача, була отримана відповідь з ГУ НП у Київській області від 24.07.2025 за вих. №162243-2025, з якої слідує, що станом на 23.07.2025 в базі системи «ІПНП» наявні відомості щодо звернення у виді набору даних ІНФОРМАЦІЯ_9 про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 №Е2939340 від 18.07.2025 зареєстровано відділом поліції №1 Обухівського районного управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 18.07.2025 за №11116.
Інформація щодо ОСОБА_1 надійшла до вказаного підрозділу в електронному вигляді шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та Єдиною інформаційною системою МВС.
Вважаючи протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення 18.07.2025 звернення №Е2939340 до Обухівського районного управління Національної поліції в Київській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, які виникли між сторонами спору, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.
Статтею 1 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (Закон № 3543-XII).
За визначенням у статті 1 Закону № 3543-ХІІ мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися, зокрема, військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (Порядок № 560).
Згідно із пунктом 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Пунктом 28 Порядку № 560 передбачено, що виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
За нормами пункту 34 Порядку № 560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.
За правилами пункту 41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
За нормами пункту 45 Порядку №560 повістки для оповіщення видаються представнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженому їх вручати, під підпис в журналі реєстрації повісток (додаток 3). Після завершення заходів оповіщення такий представник звітує про кількість виписаних та вручених повісток.
У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.
Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У контексті наведених норм, у випадку, якщо повістка надсилається не засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням вручення повістки є особистий підпис про отримання повістки або належним чином оформлений акт про відмову у її отриманні.
Матеріали справи містять повістку №3967097 на оформлену на ім`я ОСОБА_1 про виклик на 30.06.2025 для уточнення даних.
Водночас, матеріали справи не місять доказів належного вручення позивачу повістки відповідно до зазначених вимог Порядку № 560. ІНФОРМАЦІЯ_10 не надано ні належним чином складеного акта про відмову в отриманні, ні поштового повідомлення з відповідною відміткою.
До матеріалів справи долучено акт, складений представником КП «ККП м. Васильків» дільниці оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів в особі Приймака В.
У відповідності до названого акта, за результатами виходу по місцю проживання/реєстрації військовозобов`язаного, встановлено наступне: «двері ніхто не відчинив. Повістку лишив в калітці». Між тим, описаний акт не містить дати його складання та перелік і підпис свідків.
Отже матеріали справи не місять доказів належного вручення повістки, якою позивач викликався для уточнення даних на 30.06.2026 відповідно до зазначених вимог Порядку № 560.
Окрім цього, судом встановлено, не є спірним та не заперечувалось сторонами, що 10.03.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №450/1 про вчинення адміністративного правопорушення за статтею 210 КУпАП України.
При цьому, суд звертає увагу, що предметом розгляду цієї справи є правомірність оформлення та направлення повідомлення про наявність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. У межах цієї справи не досліджуються питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, наявності, чи відсутності порушення позивачем правил військового обліку.
Так, приписами частини першої статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (№ 3543-ХІІ) визначено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Тобто для виникнення повноваження ТЦК звернутися до поліції повинні одночасно існувати дві умови, і жодна інша підстава законом не передбачена. Однією з таких умов є вчинення громадянином адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 КУпАП.
Так, склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 210-1 КУпАП, визначає невиконання громадянином вимоги щодо явки для призову, проходження військової служби, або проходження військово-лікарської комісії тощо. Матеріали справи не містять жодного доказу того, що позивачеві надсилалися чи вручалися документи з такими вимогами. Відтак правові підстави для звернення ТЦК до Національної поліції із вимогою здійснення адміністративного затримання були відсутні.
Отже, стаття 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
У той час як стаття 210 КУпАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а її порушення не породжує права керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Суд також враховує, що пункт 56 та абзац 17 пункту 79 Порядку № 1487 дійсно передбачають можливість формування територіальним центром комплектування та соціальної підтримки електронного звернення до органів поліції у разі виявлення осіб, які ухиляються від виконання військового обов`язку або порушили правила військового обліку та процедуру відкликання відповідного звернення.
Однак зазначені норми Порядку є підзаконними, регулюють лише технічну процедуру формування та передачі звернення та не можуть розширювати або змінювати зміст статті 27 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
У підсумку, суд доходить висновку, що станом на 18.07.2025 у відповідача 1 не було правових підстав для направлення звернення №Е2939340 до Обухівського районного управління Національної поліції в Київській області щодо позивача, позаяк позивач не вважався таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП, а також не вважався таким, що належним чином оповіщений про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу.
Беручи до уваги наведене у сукупності, суд резюмує, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення 18.07.2025 звернення №Е2939340 до Обухівського районного управління Національної поліції в Київській області щодо позивача та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 у Київській області направити до Головного управління Національної поліції в Київській області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Одночасно суд зазначає про передчасність вимог про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Київській області видалити з інформаційних баз даних Національної поліції та МВС, а саме: з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», інформацію у вигляді набору даних щодо порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, оскільки такий обов`язок у відповідача 2 виникне після отримання повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Зважаючи на наведене, суд констатує необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Отже, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення 18.07.2025 звернення №Е2939340 до Обухівського районного управління Національної поліції в Київській області щодо адміністративного затримання та доставлення як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ОСОБА_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 направити до Головного управління Національної поліції в Київській області повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення позивача як порушника законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Скрипка І.М.