номер провадження справи 4/41/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2026 Справа № 908/762/26
м.Запоріжжя Запорізької області 
Суддя Зінченко Наталя Григорівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)
до відповідача Комунального закладу «Матвіївський академічний ліцей» Запорізької обласної ради, (70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, буд. 71А)
про стягнення 74 436,17 грн.

26.03.2026 через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № б/н, сформована в підсистемі «Електронний суд» ЄСІКС 26.03.2026, (вх. № 930/08-07/26 від 26.03.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», м. Київ до Комунального закладу «Матвіївський академічний ліцей» Запорізької обласної ради, с. Матвіївка Запорізького району Запорізької області про стягнення 74 436,17 грн. заборгованості за договором постачання природного газу № 07-11030/25-БО-Т від 28.10.2025, в тому числі 73 049,24 грн. основного боргу за поставлений природний газ за листопад - грудень 2025 року, 1 260,85 грн. пені та 126,08 грн. 3 % річних.
Пунктом першим прохальної частини позовної заяви позивач просить суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026 справу № 908/762/26 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.03.2026,позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/762/26 в порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 4/41/26, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. 
Наразі строк, на який введено в Україні режим воєнного стану, продовжений до 02.08.2026.
Позов заявлено на підставі ст., ст. 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України та обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу № 07-11030/25-БО-Т від 28.10.2025 щодо оплати спожитого природного газу, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 73 049,24 грн. За прострочення оплати боргу позивач нарахував 1 260,85 грн. пені та 126,08 грн. 3 % річних, які просить стягнути з відповідача разом із сумою основного боргу.
Ухвалою суду від 31.03.2026 у справі № 908/762/26 відповідачу запропоновано у строк до 17.04.2026, але не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали суду, подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання.
Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на офіційному сайті Міністерства юстиції України: https://usr.minjust.gov.ua вбачається, що місцезнаходженням Комунального закладу «Матвіївський академічний ліцей» Запорізької обласної ради (ідентифікаційний номер 20520196) є: 70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, буд. 71А, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві. 
Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/762/26 відповідач повідомлений належним чином ухвалою суду від 31.03.2026 про відкриття провадження у справі, яка 03.04.2026 отримана уповноваженою особою Комунального закладу «Матвіївський академічний ліцей» Запорізької обласної ради, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, про поважність причин неподання відзиву суд не повідомив, правову позицію у справі не висловив.
Також, ухвала суду від 31.03.2026 про відкриття провадження у справі № 908/762/26 направлялася відповідачу на відому суду адресу його електронної пошти та доставлена до електронної скриньки 31.03.2026.
За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Отже, 30.04.2026 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.
Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.
Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, рішення прийнято без його проголошення – 28.05.2026.
Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ
22.10.2025 Комунальним закладом «Матвіївський академічний ліцей» Запорізької обласної ради(надалі – Відповідач, Споживач)направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Треи?динг» (надалі – Позивач, Постачальник) заяву приєднання до Договору постачання природного газу № 379. 
16.12.2025 Позивачем надано відкориговану Згоду на приєднання до Договору постачання природного газу, повідомлено, що між Позивачем та Відповідачем укладении? Договір постачання природного газу від 28.10.2025 No 07-11030/25- БО-Т (надалі – Договір) шляхом приєднання Споживача до умов Договору, розміщеного за посиланням: https://www.naftogaztrading.com.ua/wp- content/uploads/2025/10/bo-dogovir-postachannya-gazu-2025-2026.pdf, з урахуванням умов та інформаціі?, зазначених Споживачем в Заяві приєднання до Договору постачання природного газу від 22.10.2025 № 379. Дата набрання чинності Договором 28.10.2025. 
Згідно п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, якии? є бюджетною установою/організацією відповідно до Бюджетного кодексу Украі?ни, закладом охорони здоров`я державноі? власності (казенні підприємства та/ або державні установи тощо), закладом охорони здоров`я комунальноі? власності (комунальні некомерціи?ні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), природнии? газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 «Газове паливо» (природнии? газ) (далі також – газ), а Споживач зобов`язується прии?няти и?ого та оплатити на умовах цього Договору. 
У п. 1.5 Договору визначено, що цеи? Договір є договором приєднання у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу Украі?ни та може бути укладении? лише шляхом приєднання Споживача до всіх и?ого умов в цілому. Договір не є публічним договором в розумінні статті 633 Цивільного кодексу Украі?ни. 
Згідно п 3.5 Договору прии?мання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом. У підпункті 3.5.3 п. 3.5 Договору визначено, що Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується підписати акт уповноваженим представником Споживача. 
Після підписання Сторонами актів прии?мання-передачі природного газу, замовлені обсяги природного газу за Договором вважаються скоригованими та не потребують внесення додаткових змін до Договору. Для підтвердження обсягу фактично переданого газу у відповідному розрахунковому періоді (розрахункових періодах) Постачальник надає Споживачу акт звірки у порядку та строки, визначені пунктом 2.6 Договору. 
Відповідно до пункту 5.1 Договору, Споживач здіи?снює розрахунок за фактично передании? природнии? газ грошовими коштами на рахунок Постачальника, зазначении? у розділі 14 цього Договору, відповідно до акта прии?мання-передачі природного газу, оформленого з боку Постачальника та надісланого Споживачу у порядку, визначеному підпунктом 3.5.2 пункту 3.5 Договору, - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здіи?снено постачання (передача) природного газу. 
Відповідно до п. 5.2 Договору сторони погодились, що номер Договору формується Постачальником при укладанні цього Договору та зазначається у Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу. 
У разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), в тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років (п. 11.3. договору).
Відповідно до п. 13.1 Договору цей Договір набирає чинності з дати, зазначеної в письмовій Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу Постачальника, надісланої Споживачу відповідно до пункту 1.7 Договору, та діє до дати, зазначеної у цій Згоді на приєднання до Договору постачання природного газу включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Постачання природного газу Споживачу згідно з цим Договором здійснюється з врахуванням умов, зазначених у пунктах 2.1 та 3.3 цього Договору. 
На виконання умов Договору, Позивач передав у власність Відповідача природний газ у листопаді та грудні 2025 на загальну суму 396 564,78 грн., що підтверджується підписаними актами приймання-передачі природного газу, а саме:
- Акт від 10.12.2025 за листопад 2025 року на суму 152 989,58 грн.; 
- Акт від 12.01.2026 за грудень 2025 року на суму 243 575,20 грн. 
Вказані акти підписані сторонами без зауважень та заперечень.
Оплату за переданий газ відповідач, станом на час розгляду справи в суді, здійснив частково, а саме в розмірі 323 515,54 грн., решту суму заборгованості в розмірі 73 049,24 грн. відповідач не здійснив.
За прострочення оплати природного газу позивач нарахував відповідачу 1 260,85 грн. пені та 126,08 грн. 3 % річних.
Стягнення з відповідача на користь позивача 73 049,24 грн. (396 564,78 грн. - 323 515,54 грн.) за договором постачання природного газу № 07-11030/25-БО-Т від 28.10.2025, а також 1260,85 грн. пені та 126,08 грн. 3 % річних, є предметом позову у даній справі.
Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Згідно з ч. 1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). 
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що на підставі викладених вище актів приймання-передачі природного газу за загальний період постачання з листопада по грудень 2025, відповідачу поставлено природний газ за Договором на суму 396 564,78 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. 
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем отриманий природний газ оплачено частково, в розмірі 323 515,54 грн, що підтверджується платіжними інструкціями АТ «Ощадбанк». 
Доказів виконання зобов`язання щодо оплати в повному обсязі заявленої до стягнення суми основного боргу за поставлений газ відповідач суду не надав. 
Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 73 049,24 грн. заборгованості за поставлений газ є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Пунктами 1, 2 ст. 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст. 2 цього Кодексу.
Пунктом 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 1 260,85 грн. за період з03.02.2026 по 23.02.2026.
Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Відповідачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1. Договору та/або строків оплати компенсаціі? згідно з пунктом 8.4. Договору, Відповідач зобов`язується сплатити Позивачу 3% річних, інфляціи?ні втрати та пеню в розмірі подвіи?ноі? обліковоі? ставки Національного банку Украі?ни, що діяла у період, за якии? нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожнии? день прострочення. 
Судом перевірено наданий позивачем розрахунок суми пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та встановлено, що заявлена сума є правильною та такою, що підлягає задоволенню в розмірі 1 260,85 грн.
Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 126,08 грн. 3 % річних, за період з 03.02.2026 по 23.02.2026.
Судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» розрахунок 3 % річних, наданий позивачем, та встановлено, що даний розрахунок виконаний правильно. 
З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача 126,08 грн.3 % річних заявлена обґрунтовано та підлягає задоволенню судом.
Відповідачем контррозрахунок суми заборгованості заявленої позивачем до стягнення суду не наданий. 
Відповідно до ч., ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував. 
На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, заснованими на законі, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ до Комунального закладу «Матвіївський академічний ліцей» Запорізької обласної ради, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального закладу «Матвіївський академічний ліцей» Запорізької обласної ради, (70035, Запорізька область, Запорізький район, с. Матвіївка, вул. Центральна, буд. 71А,ідентифікаційний код 20520196) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 42399676) 73 049 (сімдесят три тисячі сорок дев`ять) грн. 24 коп. основного боргу, 1 260 (одну тисячу двісті шістдесят) грн. 85 коп. пені, 126 (сто двадцять шість) грн. 08 коп. 3 % річних та 2662(дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. судового збору. Видати наказ.
Повне судове рішення складено « 28» травня 2026 р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.