Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/1087/26
Провадження № 2/348/1253/26

29 червня 2026 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:
головуючого судді Бурдун Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Лейб`юк Є.В.,
відповідача – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Надвірна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, представник позивача – Підлетейчук Мирослав Миколайович, - 
в с т а н о в и в :
Позивач ТОВ «Укр кредит фінанс», інтереси якого представляє Підлетейчук М.М., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 02.09.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1596-1093. Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 7000,00 грн зі строком кредитування на 365 календарних днів; базовий період - 21 день; комісія за видачу кредиту – 15,00% від суми кредиту, знижена % ставка 1,0 % в день; стандартна % ставка – 1,00 % в день. Також додатковою угодою № 1 від 07.10.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1596-1093 від 02.09.2025 Кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів в кредит у сумі 1400,00 грн. ТОВ «Укр кредит фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, на давши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 02.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 16640,78 грн, а саме: заборгованість за кредитом -6989,38 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 5591,20 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 4060,20 грн.
Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд стягнути з позичальника заборгованість за Кредитним договором № 1596-1093 від 02.09.2025 на суму 16640,78 грн, та судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку, у позовній заяві зазначив про можливість розгляду справи без участі сторін.
Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що не заперечує факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів на загальну суму 8400 грн. На погашення заборгованості вона сплатила кошти у розмірі 8632,00 грн. Однак, вона не погоджується із заборгованістю за процентами, оскільки вона є дружиною діючого військовослужбовця. Про цю обставину вона повідомляла працівників позивача і по телефону і шляхом направлення відповідних документів на електронну пошту. Однак, її прохання про перерахунок заборгованості за відсотками було проігнороване. Про те, що вона має пільги по сплаті відсотків, вона дізналася самостійно, ознайомившись з нормою Закону в мережі інтернет. Просить перерахувати заборгованість відповідно до норм діючого законодавства, про що також надала письмові докази.
Вислухавши відповідача, дослідивши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтями 12,13,81,89 ЦПК України передбачено: суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, 02.09.2025 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1596-1093. 
Згідно п.2.2 договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором.
Сторони також узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір в особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу (п. 3.12). 
Згідно умов кредитного договору, позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 7000,00 грн зі строком кредитування на 365 календарних днів; базовий період - 21 день; комісія за видачу кредиту – 15,00% від суми кредиту, знижена % ставка 1,0 % в день; стандартна % ставка – 1,00 % в день. Кредитний договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором А6391 та засвідчено кредитодавцем кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. Позичальник також вказала свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу (а.с.12-22). 
Порядок і умови відкриття ТОВ «Укр кредит фінанс» кредитної лінії, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, визначено у правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які підписані позичальником ОСОБА_1 02.09.2025 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6391 (а.с. 23-31).
Також до укладення вищевказаного кредитного договору ОСОБА_1 ознайомилася із паспортом споживчого кредиту та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки (графік платежів), що підтвердила електронним підписом одноразовим ідентифікатором НОМЕР_1 (а.с. 31 зворот- 84).
Додатковою угодою № 1 від 07.10.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1596-1093 від 02.09.2025 Кредитодавець та позичальник домовилися про надання додаткових коштів в кредит у сумі 1400,00 грн (а.с. 86 зворот-90).
Згідно із довідками про підтвердження успішної оплати № 188283-1667844724-17032026 від 17.03.2026 та № 202155-1687586668 від 17.03.2026, ОСОБА_1 за допомогою системи EasyPay 02.09.2025 перераховано 7000,00 гривень, № транзакції 166784424, 07.10.2025 перераховано 1400,00 грн, № транзакції 1687586668, призначення платежу: «Видача кредитних коштів за договором № 1596-1093, ОСОБА_1 (а.с.85, 85 зворот). Вказана обставина також підтверджується довідкою про перерахування суми коштів за кредитним договором №1596-1093 від 02.09.2025 у загальному розмірі 8400,00 грн (а.с.91).
Факт отримання кредитних коштів на загальну суму 8400,00 грн відповідач ОСОБА_1 не заперечувала.
Згідно розрахунку заборгованості станом на 02.03.2026, загальна заборгованість за кредитом №1596-1093 від 02.09.2025 становить 16640,78 грн, а саме: заборгованість за кредитом - 6989,38 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 5591,20 грн, заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України – 4060,20 грн. У вказаному розрахунку також зазначено, що відповідач ОСОБА_1 сплатила кошти 22.09.2023 - 3920,00 грн, 13.10.2025 – 1485,00 грн, 03.11.2025- 1469,00грн, 26.11.2025 – 1678,00 грн, а всього на загальну суму – 8632,00 грн (а.с.92-94).
Заперечуючи проти позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами, відповідач ОСОБА_1 надала суду наступні докази:
-копію свідоцтва по шлюб серії НОМЕР_2 про реєстрацію шлюбу 01.11.2011 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.120);
-копію військового квитка ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 ;
-копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 від 17.01.2024 на ім`я ОСОБА_2 (а.с.114-119); 
-копію довідки № 173/2244 від 12.08.2025 в/ч НОМЕР_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 в період з 30.04.2023 по 31.07.2023, з 11.08.2023 по 01.10.2023,з08.01.2024 по 16.03.2024зз 21.05.2024 по 05.08.2024, з 28.08.2024 по 02.10.2024, з 11.10.2024 по 06.11.2024, з 05.01.2025 по 13.01.2025, з 23.01.12.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України (а.с.121-123);
-копію витягу з наказу № 27 від 14.08.2025 в/ч НОМЕР_6 , відповідно до якого ОСОБА_2 з 14.08.2025 зараховано до списків в/ч № НОМЕР_7 , як такого, що прибув з в/ч НОМЕР_5 (а.с.113).
Вказані документи відповідач направила на електронну адресу позивача 07.01.2026, про що свідчать скріни з електронної пошти відповідача ОСОБА_1 (а.с.124-126). 
До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню такі норми права.
Як передбачено ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України).
Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".
Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №1246-7748 від 28.07.2023 року, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України та сторонами між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках, суд зважив на таке.
Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позивач, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 , просив, у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримала в борг позичальниця), стягнути заборгованість за відсотками у розмірі 5591,20 грн та заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 4060,20 грн.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей `визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, в статтях 1, 2 даного Закону закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими - військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.
З моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014 в Україні настав особливий період, скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобілізацію» після стабілізації обстановки на сході України; на момент подання позову в Україні діяв особливий період.
Національним Банком України дано роз`яснення стосовно перегляду умов кредитних договорів позичальників-військовослужбовців, а саме роз`яснено, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації», який набрав чинності з 8 червня 2014 року, внесено доповнення до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до яких не підлягають нарахуванню штрафні санкції, пені за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами й організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду
Пункт 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону передбачено поширення дії, зокрема підпункту 3 п. 4 розділу І цього Закону на військовослужбовців із початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Статтею 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» унормовано, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 згідно військового квитка, довідок в/ч НОМЕР_5 та копії витягу з наказу № 27 від 14.08.2025 перебуває на військовій службі за мобілізацією з 13.02.2023 по теперішній час, згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.01.2024 є учасником бойових дій.
Доказів про звільнення ОСОБА_2 з військової служби на час дії кредитного договору матеріали справи не містять.
Таким чином, на відповідача ОСОБА_1 з 02.09.2025 поширювалися пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом з моменту призову її чоловіка ОСОБА_2 під час мобілізації.
Суд враховує, що про наявність вищезазначених обставин відповідач 07.01.2026 повідомила на електронну адресу позивача разом із завою про наявність пільг та перерахування заборгованості.
Разом з тим, суд зазначає, що про відсутність звернення відповідача станом на 02.09.2025 до кредитора не спростовує той факт, що на неї розповсюджується дія Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». При цьому, за наявності позову про стягнення боргу за кредитним договором суди повинні самостійно здійснювати перерахунок кредитної заборгованості з огляду на поширення на позичальника пільг, передбачених пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зменшити визначений банком обсяг заборгованості за тілом кредиту на суми зарахованих платежів на погашення штрафних санкцій, пені та процентів за користування кредитом).
Аналогічний висновок щодо застосування відповідних норм права висловлено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі № 642/548/21.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом у розмірі 5591,20 грн, відсутні.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
Положення п. 18 розд.«Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На підставі викладеного, у даному випадку відсутні підстави для стягнення з відповідача 4060,20 грн суми заборгованості на підставі ст. 625 ЦК України, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану, що є неправомірним.
Таким чином, за період з 02.09.2025 по 02.03.2026 позивачем без належних на те правових підстав нараховані проценти за користування кредитом у розмірі 5591,20 грн та заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 4060,20 грн, тоді як відповідачем ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості сплачено кошти на загальну суму 8632,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. На переконання суду вказані кошти мали бути спрямовані на погашення заборгованості за тілом кредиту. 
Оскільки суд може самостійно здійснити перерахунок та визначити суму заборгованості шляхом арифметичних дій, тому потреби у зобов`язанні ТОВ «Укр кредит фінанс» здійснити такий перерахунок немає.
Отже, враховуючи, що сума фактично отриманих відповідачем коштів у розмірі 8400,00 грн повернута відповідачем у повному обсязі (сплачено 8632,00 грн), тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України та враховуючи, що даним судовим рішенням позивачу відмовлено в позові, тому понесені ним судові витрати необхідно віднести на його рахунок.
На підставі ст.ст. 526, 530, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.12-13, 76-81,89, 141, 258, 259, 265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс», місцезнаходження: м. Київ, бульвар Л.Українки, буд. 26, офіс 407, код ЄДРПОУ 38548598.
Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 29.06.2026.

Суддя Т.А.Бурдун