Справа № 605/208/26
РІШЕННЯ 
Іменем України
06 липня 2026 року	м.Підгайці	

Підгаєцький районний суд
Тернопільської області
в складі: 
головуючого судді Горуц Р.О.
при секретарі судового засідання Костенюк М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Підгайці цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» від імені та в інтересах якого діє Величко Лариса Миколаївна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Величко Л.М. від імені та в інтересах ТОВ «Бізнес позика» звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Як вбачається із змісту поданої позовної заяви остання не заперечує, щодо розгляду даної справи у її відсутності та ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомила та відзиву на позов не подала.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши наявні у ній докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика», слід задовольнити частково, виходячи із наступних підстав.
Судом встановлено, що, між сторонами 05 серпня 2025 року було укладено електронний Договір №550973-КС-001 про надання кредиту (далі - кредитний договір) який підписано ОСОБА_1 електронним цифровим підписом у формі одноразового ідентифікатора: UA-8248, який попередньо був надісланий на її номер телефону: НОМЕР_1 .
Відповідно до умов кредитування позивач взяв на себе зобов?язання надати відповідачу кредит, на наступних умовах:
- Сума кредиту - 20 000 грн;
- Строк кредитування - 16 тижнів, тобто до 25 листопада 2025 року;
- Стандартна відсоткова ставка - 1 % в день;
- комісія за видачу кредиту - 4000 грн
- Орієнтована загальна вартість Кредиту - 40700,78 грн;
Встановлено, що, позивач свої зобов`язання за договором виконав та 05 серпня 2025 року перерахував грошові кошти в розмірі 20 000 грн на картковий рахунок позичальника НОМЕР_2 , на підтвердження чого до позовної заяви додав відповідне письмове підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів.
01 жовтня 2025 року сторони уклали додаткову угоду до Договору №550973-КС-001 від 05 серпня 2025 року на суму 11 000 грн. Комісія за надання додаткового кредиту склала 2200 грн. 
Додатковим договором також було продовжено строк кредитування на 113 днів, в результаті чого загальний строк кредиту становив 226 днів.
Кошти в розмірі 11 000 грн були перераховані ОСОБА_1 01 жовтня 2025 року, про що позивач до матеріалів позову додав письмове підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів. 
Водночас, відповідач всупереч вимогам Кредитного договору, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання та не повністю повернув кредитні кошти, внаслідок чого, як зазначає позивач, утворилась заборгованість, загальний розмір якої становить 53 637,84 грн, з них:
-20 564,56 грн заборгованість за кредитом (тіло кредиту);
-20 206,70 грн заборгованість за нарахованими процентами;
- 12 866,58 грн заборгованість за прострочення виконання зобов`язання відповідно до ст.625 ЦК України;
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
В силу ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Положенням частини першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Підписання Кредитного договору та додаткової угоди, було виконано відповідачем за допомогою електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора: UA-8248 та UA-0112 відповідно, які попередньо були надіслані на номер телефону вказаний нею у договорі: НОМЕР_1 , що свідчить про її ознайомлення з умовами договору та згодою з ними. 
Крім цього, попередньо ОСОБА_1 була ознайомлена із інформацією, яка містилась в паспортах споживчого кредиту щодо кожного договору, про що засвідчила своїм електронним цифровим підписом у формі одноразового ідентифікатора: UA-2969 та UA-0612, які також попередньо були надіслані на вказаний нею номер телефону: НОМЕР_1 .
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 р. дійшов такого висновку: «Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами.
Згідно витребуваної з АТ КБ «ПриватБанк» інформації, банківський рахунок № НОМЕР_3 , обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 . 
Випискою, яка надана банком, підтверджується також факт зарахування їй коштів двома платежами: в розмірі 20 000 грн - 05 серпня 2025 року та 11 000 грн - 01 жовтня 2025 року, що відповідає періоду укладення договорів.
Відповідач протягом строку дії договору, здійснював часткові платежі на погашення заборгованості, в сумі 47 859,14 грн. 
Заборгованість відповідача за тілом кредиту в розмірі 20 564,56 грн, нарахованими процентами в розмірі 20 206,70 грн, підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунком заборгованості за договором №550973-КС-001 від 05 серпня 2025 року і не спростована відповідачем. 
Водночас, позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості в розмірі 12 866,58 грн, як відповідальність за порушення грошового зобов`язання згідно ст.625 ЦК України, не підлягають до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Така норма п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, на момент розгляду справи є чинною та не суперечить положенню Закону України «Про споживче кредитування» (як вказано в позовній заяві), а тому підлягає до застосування. 
Враховуючи вищенаведене, оскільки станом на день ухвалення даного рішення, в Україні діє режим воєнного стану, заборгованість в розмірі 12866,58 грн, нарахована відповідно до ст.625 ЦК України, підлягає списанню.
Таким чином, суд вважає що загальна сума, яка підлягає до задоволення складає 40 771,26 грн, з яких 20564,56 грн тіло кредиту та 20 206,70 грн заборгованість за відсотками за користуванням кредитом. 
З таких підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Бізнес позика», слід задовольнити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами, водночас, в частині стягнення заборгованості в розмірі 12866,58 грн, нарахованій відповідно до ст.625 ЦК України, слід відмовити.
Судовий збір в сумі 2 662,40 грн., відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі наведеного, керуючись ст.42 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 11, 16, 207, 509, 526, 536, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", 01133 м.Київ бул-р.Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239, заборгованість за Договором №550973-КС-001 про надання кредиту від 05 серпня 2025 року та додатковою угодою до Договору №550973-КС-001 про надання кредиту від 05 серпня 2025 року укладеною 01 жовтня 2025 року, в розмірі 40771,26 грн., з них: 20564,56 грн заборгованість за тілом кредиту та 20 206,70 грн заборгованість за нарахованими процентами. 
Стягнути з ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", 01133 м.Київ бул-р.Лесі Українки, 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239, судовий збір в сумі 2662,40 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач:Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика", 01133 м.Київ бул-р.Лесі Українки, 26, офіс 411 код ЄДРПОУ 41084239;

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя:	  	Р.  О.  Горуц