Справа № 203/3428/26
Провадження № 3/0203/640/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Дніпра Качаленко Г.В., розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (м. Дніпро) відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмельницький, громадянина України, директора ТОВ «АБСОЛЮТИСТ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч.1 ст. 163-4 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 як директором ТОВ «АБСОЛЮТИСТ» порушено пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.57.1 ст.57, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, пп.176.2 «а» п. 176.2 ст. 176, пп. 38.9 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, що призвело до несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в період з грудня 2021 року по червень 2024 року в розмірі 130834,26 грн., чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-4 КУпАП.
06 квітня 2026 року від особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на Акт від 27.03.2026 року № 1124/04-36-24-09/33019249, що обґрунтовані тим, що висновки контролюючого органу про порушення Товариством вимог податкового законодавства щодо утримання ПДФО та військового збору є хибними та не відповідають дійсним обставинам справи. Зазначає, що контролюючий орган безпідставно застосував положення пп. 38.9 п. 38 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, спираючись виключно на формальну наявність адреси реєстрації ФОП ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території в базі даних ДПС. Проте, фактично вказана особа з 2009 року постійно проживає, орендує житло та здійснює господарську діяльність у м. Дніпро, що підтверджується договором безоплатного користування нерухомим майном, платіжними документами про сплату податків через підконтрольні Україні банки та офіційною відмовою органів соціального захисту у видачі довідки ВПО через відсутність факту переміщення з окупованої території після початку конфлікту. ОСОБА_1 наголошує на принципі превалювання суті над формою, згідно з яким податковий статус особи має визначатися її фактичним місцем проживання, а не застарілими даними реєстрів, а отже, у ТОВ «АБСОЛЮТИСТ» не виникало обов`язку податкового агента щодо утримання податків із виплат на користь вказаного ФОП. Окремо підкреслено, що доходи контрагента вже були належним чином оподатковані нею самостійно як платником єдиного податку 3-ї групи, а повторне нарахування податків призведе до незаконного подвійного оподаткування одного й того самого доходу. Крім того, заперечення вказують на повну відсутність доказів умислу Товариства на вчинення правопорушення, оскільки всі господарські операції були реальними, належним чином задокументованими та відображеними в обліку.
В судовому засіданні особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав заперечення, надав пояснення аналогічні викладеним, доповнив, що наразі готують позовну заяву про скасування податкового рішення-повідомлення. 
Дослідив матеріали справи, суддя доходить наступного висновку.
Диспозицією ч.1 ст. 163-4 КУпАП передбачено відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 86.1 Податкового Кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Суддя, дослідив матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення № 76/24-09 від 27.03.2026, витяг з акту позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «Абсолютист» від 27.03.2026 року № 1124/04-36-24-09/33019249, документи, представлені особою, яка притягається до відповідальності, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП.
Суд не бере до уваги заперечення ОСОБА_1 про те, що ФОП ОСОБА_2 фактично перебувала у м. Дніпро, оскільки на офіційних даних державних реєстрів на момент здійснення виплат її місцезнаходження визначалося на тимчасово окупованій території, що згідно з пп. 38.9 підрозділу 10 розділу XX ПКУ покладало на ТОВ «АБСОЛЮТИСТ» обов`язок утримати ПДФО у джерела виплати, де на той момент значилася окупована територія. 
Згідно з пунктом 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.
Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України.
Так, суд вбачає, що між підприємством ТОВ «Абсолютист» та ФОП ОСОБА_2 існують протягом часу, що перевірявся, господарські відносини.
В реєстраційний документах ФОП ОСОБА_2 зазначено про місцезнаходження в м. Луганськ, яке з 2014 року є тимчасово окупованою територією України. Зміни про місцезнаходження в м. Дніпро внесені лише 16.12.2025, перед проведенням перевірки податкової.
Суд не знаходить об`єктивних підстав та ускладнень для внесення змін в реєстраційні документи, якщо фактично ФОП перебуває в іншому місці. Тоді виникає питання про існування недостовірних відомостей в документах та при фактичному здійсненні діяльності, що, в свою чергу, може бути об`єктом додаткової перевірки та підтвердження проведених операцій.
На підтвердження доводів суду також надано договір безоплатного користування нерухомим майном ФОП ОСОБА_2 , дійсність якого також складно перевірити з огляду на відсутність оформлення документів щодо безоплатного користування майном.
Крім того, факт повної сплати податкових зобов`язань ФОП ОСОБА_2 , на який посилається особа, яка притягається до відповідальності, має бути підтверджений не представленими суду копіями квитанцій, а належним експертним висновком компетентного органу.
Відповідно до підпункту 38.9 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, під час нарахування (виплати) фізичним особам - підприємцям, місцезнаходженням або місцем проживання яких є тимчасово окупована територія (незалежно від системи оподаткування), доходу від здійснення ними підприємницької діяльності суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, зобов`язані утримати податок на доходи у джерела виплати. При цьому на таких осіб не поширюється дія пункту 177.8 статті 177 та підпункту 2 пункту 297.1 статті 297 цього Кодексу.
Обґрунтованих підстав для невиконання вказаної норми ТОВ «АБСОЛЮТИСТ» суд не вбачає.
З урахуванням викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, доходжу висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді попередження.
Відповідно до ст. 40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч.1 ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Керуючись ч. 1 ст. 163-4, ст. ст.247, 250, 251 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Г.В. Качаленко