2/130/1411/2026
130/1039/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі судді Костянтина Шепеля,
із секретарем судового засідання Раїсою Буга,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом приватного підприємства «Бравіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, -
приходить до такого. 

Позиція позивача
Представник позивача адвокат Пилявець І.О. звертається до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача на користь підприємства 10 235,70 грн заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів за період з березня 2023 року по лютий 2026 року, а також судові витрати в розмірі 3328 грн судового збору та 1500 грн витрат на правничу допомогу. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, хоча і не укладала договору з підприємством, однак користувалась послугами з вивезення твердих побутових відходів. Тому повинна платити за ці послуги.
На підтвердження своєї позиції надає розрахунок заборгованості відповідача, договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт.

Позиція відповідача
Відповідач подає відзив на позов, у якому позов не визнає. Надає пояснення, що позивач чомусь звертається з позовом тільки до неї, хоча вона мешкає у двоквартирному будинку. Позивач нараховує заборгованість з 1 березня 2023 року, хоча згадує (але не надає) договір від 9 серпня 2024 року між міською радою та ПП «Бравіс». Позивач не надає доказів користування нею його послугами, сміттєві баки біля будинку відсутні, вона самостійно вивозить побутові відходи: рідкі накопичує у вигрібній ямі, папір і деревина спалюється у грубці; пластик, скло і макулатура систематично вивозяться та здаються на переробку. Відповідач ніколи не звертався до неї з пропозицією укласти договір, фактично він послуги не надавав. Доказів обслуговування території с. Леляки Жмеринського району також не надано. Заборгованість нараховано на дев`ять осіб, хоча у будинку проживає шестеро. Вважаючи договір «публічним приєднанням», позивач не надав доказів опублікування його у засобах масової інформації або на офіційному веб-сайті.
На підтвердження своїх заперечень надає виписку із погосподарської книги Леляцького старостинського округу про реєстрацію в АДРЕСА_1 дев`ятеро осіб, фактично проживають шестеро; копію свідоцтва про право власності на будинок АДРЕСА_1 – на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині; накладні про здавання макулатури та пляшок.

Представник позивача подає відповідь на відзив, до якого додає копії договорів від 6 серпня 2020 року та від 9 серпня 2024 року, укладеного між Жмеринською міською радою та ПП «Бравіс» про надання послуг з поводження з побутовими відходами, у яких Леляцький старостинський округ вказаний як однією з територій обслуговування підприємством. Разова здача сировини не свідчить про її постійність, а наявність присадибної ділянки не звільняє відповідачку від обов`язку користуватись і оплачувати послуги ПП «Бравіс».

Відповідачка подає заперечення на відповідь на відзив, у яких наголошує на неможливості подавати разом із відповіддю на відзив нові докази, які свідчать про зміну підстав позову, що є недопустимим. Спроба переформатувати позов через відповідь на відзив, вводячи нову правову конструкцію – публічний договір – є зловживанням процесуальними правами.  

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання
Справа надійшла до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області 30 березня 2026 року (а.с. 1).
В порядку частини восьмої статті 187 Цивільного процесуального кодексу України 3 квітня 2026 року отримано відповідь щодо місця реєстрації відповідача (а.с.20).
Ухвалою суду від 7 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (а.с.21). 
29 квітня 2026 року відповідачка подає відзив на позов з додатками (а.с.24-39).
6 травня 2026 року позивач подає відповідь на відзив з додатками (а.с.43-64).
8 травня 2026 року відповідачка подає заперечення на відповідь на відзив (а.с.66-70).

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
З матеріалів справи установлено, що 6 серпня 2020 року між Жмеринською міською радою та ПП «Бравіс» укладений договір з надання послуг з поводження з побутовими відходами з відповідними тарифами строком на один рік до 6 серпня 2021 року. Сфера обслуговування зазначена як населені пункти Жмеринської міської об`єднаної територіальної громади, що видно з копії цього договору (а.с.49-55).
9 серпня 2024 року між Жмеринською міською радою та ПП «Бравіс» укладений договір на здійснення операцій із збирання та перевезення побутових відходів з відповідними тарифами, який діє до 10 серпня 2029 року. Сфера обслуговування вказана, разом з іншими, с. Леляки Жмеринського району, що видно з копії цього договору (а.с.56-64).
Згідно з копією стану розрахунків з надання послуг з управління побутовими відходами за березень 2023 року – лютий 2026 року, проведеного ПП «Бравіс», відповідачка має особовий рахунок НОМЕР_1 , заборгованість за цей період складає 10 235 грн 70 коп. (а.с.9).
Згідно з копіями свідоцтв про право власності, відповідачка та інша особа кожен мають у власності ? частину будинку по АДРЕСА_1 (а.с.35-36).
Згідно з довідкою № 01-8-2026/189 Леляцького старостинського округу Жмеринської міської ради від 24 квітня 2026 року, у будинку АДРЕСА_1 , зареєстровано дев`ять осіб, фактично проживають шість зареєстрованих та одна незареєстрована особа (а.с.34).
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 

Правова природа відносин, що виникли між учасниками справи
Згідно із статтею 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», вивезення сміття є обов`язковою комунальною послугою. Вона прив`язується до житла та кількості зареєстрованих осіб (або площі), а не до наявності паперового бланка на руках.
Отже, за поводження з побутовими відходами (вивезення сміття) особовий рахунок також відкривається автоматично, навіть без підписаного паперового договору.
Як видно з копії стану розрахунків, відповідачка має особовий рахунок.
Тому суд не приймає до уваги посилання відповідачки на відсутність договірних відносин із позивачем.
Суд враховує, що в Україні діє презумпція, що кожна жива людина в процесі життєдіяльності створює сміття. 
Згідно зі статтею 31 Закону України «Про управління відходами», усі утворювачі побутових відходів зобов`язані укладати договори та вносити плату.
Відповідно до частини четвертої статті 33 Закону України «Про управління відходами» суб`єкти господарювання, які здійснюють відновлення та видалення побутових відходів, визначаються органами місцевого самоврядування відповідно до регіонального та місцевих планів управління відходами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким суб`єктом господарювання міською радою визначений ПП «Бравіс», що видно із досліджених вище договорів. 
Двоквартирні будинки (блоковані, типу «дуплекс» або з окремими входами) законодавчо прирівнюються до приватного сектору або одноквартирних будинків. Місцева рада визначає єдиного оператора для всього району, і платити йому мають усі мешканці цієї території.
Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на власника другої половини будинку як суб`єкта солідарної відповідальності, оскільки ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки» та нормативи технічної інвентаризації чітко розділяють поняття: блокований будинок на дві квартири (дуплекс) з окремими виходами на приквартирні ділянки або вулицю належить до категорії індивідуальних об`єктів забудови.
Стаття 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що у житлових 
будинках індивідуального типу (садибних, приватний сектор) укладається виключно індивідуальний договір між постачальником та кожним власником окремо. Тобто, відповідачка з сусідом не є спільним «багатоквартирним ОСББ» і її особовий рахунок — це окремий індивідуальний договір оферти, прив`язаний до її половини будинку.
Приймаючи до уваги довідку Леляцького старостинського округу, з якої видно, що у належній відповідачці частині будинку АДРЕСА_1 зареєстровано шість осіб, фактично проживає сім, то заборгованість слід перерахувати з урахуванням не дев`яти, як зазначено у позовній заяві, а семи осіб.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг (частина перша статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 
Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Стаття 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язує споживачів укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку. Обсяг наданих послуг з поводження з побутовими відходами вимірюється у кілограмах, тоннах, метрах кубічних або інших одиницях, визначених правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Одиниця виміру обсягу наданих послуг з поводження з побутовими відходами встановлюється органом місцевого самоврядування. Критеріями якості надання послуг з управління побутовими відходами є дотримання графіка збирання та перевезення побутових відходів, дотримання правил надання послуг з управління побутовими відходами та інших вимог законодавства. Послуга з управління побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та Законом України «Про управління відходами» та вимогами правил надання послуг з управління побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951-це-15 викладено правовий висновок, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. 
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2024 року у справі №463/6799/18. 
Зазначена практика правозастосування правових норм у сфері оплати житлово-комунальних послуг є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 7 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21). 
Таким чином, відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Згідно з пунктом б частини першої статті 15 Закону України «Про відходи», громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. 
У частинах другій та третій статті 35-1 цього Закону передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів укладають договори з виконавцем послуг з вивезення побутових відходів, здійснюють оплату послуг з поводження з побутовими відходами та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Виконавця послуг з вивезення побутових відходів визначає орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Висновки суду
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3328 грн (а.с.6), 77,78% якого підлягає стягненню з відповідачки на його користь – 2355,18 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1 500 грн, то суд виходить з такого.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно зі статтею 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 1 500 грн стороною позивача надано: договір № 06/02 від 18 лютого 2026 року про надання правової допомоги, додаток до договору з розміром гонорару 1500 грн, акт № 06-02 від 18 лютого 2026 року наданих послуг, ордер (а.с.10-15).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
З огляду на те, що позивач подав належні докази на підтвердження розміру понесених витрат на таку допомогу, тому суд доходить висновку, що розмір судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у сумі 1 500 грн є співмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом виконаної адвокатом роботи.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 76, 81, 259, 263, 264, 265, 274 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 509, 525, 526, 549, 610, 611, 625, 634, 1048, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Приватного підприємства «Бравіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення твердих побутових відходів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Бравіс» заборгованість за надання послуг з вивезення твердих побутових відходів за період з 1 березня 2023 року по 1 лютого 2026 року 7 961 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят одну) грн 10 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) грн, та витрати на правничу допомогу в сумі 1500 (одна тисяча п`ятосот) грн, – які зарахувати на поточний рахунок: Код отримувача НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , МФО 305299, Вінницька філія АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 
У стягненні 2274,6 грн заборгованості відмовити.
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ім`я (найменування) сторін:
Позивач: Приватне підприємство «Бравіс», вул. Одеська, 137 м. Жмеринка Вінницької області, 23100, код ЄДРПОУ 32831275.
Представник позивача адвокат Пилявець Інна Олександрівна, вул. Магістратська, 64/5 м. Вінниця, 21050.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ