ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року	Львів	Справа № 300/6591/25 пров. № А/857/53300/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
судді-доповідача Шинкар Т.І.,
суддів Довгої О.І.,
Запотічного І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Матуляк Я.П.), ухвалене у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Івано-Франківськ 12 листопада 2025 року у справі № 300/6591/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Івано-Франківській області про визнання протиправними дій,

В С Т А Н О В И В :

16.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Івано-Франківській області, просив: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України НОМЕР_1 , щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України НОМЕР_1 , виключити відомості про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України НОМЕР_1 щодо направлення звернення до органів Національної поліції України про доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України НОМЕР_1 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 09816232 направити до Відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Івано-Франківській області, код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України 40108798 повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , код єдиного державного реєстру підприємств та організацій України НОМЕР_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року в задоволені позову відмовлено.
Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що за умови неявки позивача за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач наділений повноваженнями для звернення до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку. Суд першої інстанції вказав, що неявка позивача за викликом (повісткою) до ТЦК та СП вказує на порушення правил військового обліку. Суд першої інстанції зазначив, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не ведуть бази розшуку органів поліції, зокрема не наповнюють відомостями базу даних розшуку та ІТС Інформаційний портал Національної поліції України, не вносять та не виключають до них відомості. Суд першої інстанції дійшов висновку, що подання ІНФОРМАЦІЯ_1 до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, є правомірним.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 серпня 2025 року № 5044 щодо ОСОБА_1 не складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення та не виносилась постанова про адміністративне правопорушення, а тому і до відповідальності притягнуто не було, а отже і внесення даних до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо порушення правил військового обліку ОСОБА_1 було незаконним. Скаржник вказує, що сам факт надсилання повістки засобами поштового зв`язку не є доказом належного оповіщення військовозобов`язаного чи резервіста про обов`язок прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Скаржник звертає увагу суду, що листом ІНФОРМАЦІЯ_4 № 5044 від 20 серпня 2025 року було вказано підставу оголошення у розшук ТЦК та СП, проте не надано належного підтвердження про отримання ОСОБА_1 повістки, відмови військовозобов`язаного чи резервіста від отримання такого документа, зафіксованої належним чином; повернення відповідної поштової кореспонденції, адресованої військовозобов`язаному чи резервісту, з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність його за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку або зазначеним особою під час оновлення військово-облікових даних. Скаржник вважає, що факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 – не доведений належними та допустимими доказами. Також вказує, що на момент звернення із апеляційною скаргою закінчились строки притягнення Скаржника до адміністративної відповідальності за статтями 210, 210-1 КУпАП, що є додатковим свідченням протиправності відомостей про порушенням правил військового обліку. Скаржник вважає, що Відповідач згідно з положеннями частин 6, 8 статті 258 КУпАП мав за наявності підтвердних документів про отримання особою виклику винести постанову у справі про адміністративне правопорушення без потреби доставлення військовозобов`язаного до ТЦК та СП для складання відповідного протоколу.
Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України не відповідає.
З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 , як військовозобов`язаний.
Відповідно до витягу військово – облікового документу № 080920219309640200010 від 11 серпня 2025 року, ОСОБА_1 перебуває у розшуку ТЦК, у зв`язку зі зверненням ТЦК та СП до Національної поліції про доставлення ОСОБА_1 для складання протоколу від 23 березня 2025 року.
Серед персональних та службових даних військовозобов`язаного міститься інформація про те, що ОСОБА_1 вчасно уточнив облікові дані, а саме 12 серпня 2024 року, та має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років. 
У відповідь на адвокатський запит від 12 серпня 2025 року отримано лист від ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 серпня 2025 року № 5044, яким повідомлено, що: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не прибув по повістці № 2723732 для уточнення даних, чим порушив правила військового обліку. На цього військовозобов`язаного не складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення та не виносилася постанова про адміністративне правопорушення» та долучено копію опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта» № 0610235427993 та повістку про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_1 з метою уточнення даних.
У відповідь на адвокатський запит від 12 серпня 2025 року отримано лист від Відділення поліції № 2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області від 22 серпня 2025 року № 149006-2025, яким повідомлено, зокрема: «24.03.2025 до відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло електронне звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо необхідності доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210, 210-1 КУпАП. Перевірка підстав подання ІНФОРМАЦІЯ_4 осіб в розшук не входить до компетенції відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Для отримання копії звернень ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також копій протоколу про адміністративне правопорушення у випадку його складання чи іншої інформації, рекомендуємо Вам звернутися до ініціатора звернення – ІНФОРМАЦІЯ_6 ».
02 вересня 2025 року адвокатом, ОСОБА_2 направлено заяву до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо внесення змін до персональних даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів в частині виключення «Інформації щодо розшуку та порушень правил військового обліку» та зняття з розшуку.
Оскільки відповіді на цю заяву не отримано, вважаючи дії ІНФОРМАЦІЯ_4 протиправними ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між Державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі – Закон №2232-XII).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини 5, 9 статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку (частина 3 статті 1 Закону № 2232-XII).
Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (частина 6 статті 2 Закону №2232-XII).
Правовою основою військового обов`язку і військової служби є, зокрема Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII), відповідно до пункту 5 частини 1 статті 23 якого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років.
Абзацом 1 частини 1 статті 22 Закону № 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок №1487).
Пунктом 3 Порядку №1487 встановлено, що для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Водночас пунктом 79 Порядку №1487 визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів врегульовані Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 16.03.2017 № 1951-VIII (далі – Закон № 1951-VIII).
Відповідно до статті 2 Закону № 1951-VIII основними завданнями Реєстру є: 1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; 2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; 3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку.
За приписами частин 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII органами ведення Реєстру є, зокрема територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного, відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з частиною 1 статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру заносяться та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів: 1) персональні дані; 2) службові дані.
Відповідно до пункту 20-1 частини 1 статті 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Частиною 1 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Як вказано у листі ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 серпня 2025 року № 5044 щодо ОСОБА_1 не складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення та не виносилась постанова про адміністративне правопорушення.
Водночас, за відсутності факту притягнення до адміністративної відповідальності позивача на підставі статті 210 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що у відповідача не було правових підстав для внесення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , а звернення відповідача до органів Національної поліції для доставлення позивача не знаходить свого логічного та правового обґрунтування.
До того ж, відповідно до пункту 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до пункту 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, (далі – Порядок №560) під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою, зокрема уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки).
Згідно з пунктом 34 Порядку №560 повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.
Відповідно до пункту 41 Порядку №560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Таким чином, порушення правил військового обліку через неявку громадянина за викликом до ТЦК та СП матиме місце у випадку належного оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Водночас, відповідач не надав належного підтвердження чи то про отримання ОСОБА_1 повістки, чи то про відмову від отримання такого документа, зафіксованої належним чином, чи то про повернення відповідної поштової кореспонденції з відміткою відділення поштового зв`язку про відсутність його за місцем проживання, зареєстрованим у встановленому законом порядку або зазначеним особою під час оновлення військово-облікових даних.
За відсутності належних доказів повідомлення позивача про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, відповідач не наділений повноваженнями для звернення до органів Національної поліції для доставлення з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення.
При цьому, відповідно до довідки 1 Відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.08.2024 ОСОБА_1 , 1986 р.н., надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі абзацу 5 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Про наявність у позивача права на відстрочку зазначено й у листі-відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.08.2025 на адвокатський запит, а саме: «Згідно з даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Державний реєстр) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , правом на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», користується правом на відстрочку та не підлягає призову на військову службу під час мобілізації».
Дані щодо відстрочки підтверджені долученим до позовної заяви Скріншотом військово-облікового документу у мобільному застосунку Резерв, де вказано, що відстрочка надана до 05.11.2025, дані уточнено вчасно.
В свою чергу відповідач у повістці №2723732 від 28.02.2025 не зазначив, які саме дані позивача підлягають уточненню, доказів на підтвердження того, що позивач до моменту направлення йому повістки не уточнив облікові дані у визначений законом строк, матеріали справи не містять.
При цьому, розшук військовозобов`язаних, призовників або резервістів ТЦК та СП є процедурою встановлення місцезнаходження особи, яка не з`явилася за викликом або ухиляється від виконання обов`язків військового обліку. Тобто, розшук є одним з етапів адміністративного провадження по факту вчинення військовозобов`язаним правил військового обліку або мобілізаційного законодавства. Передумовою розшуку є належне сповіщення та неприбуття у зазначений у сповіщенні час. Наслідком розшуку є примусовий привід особи до ТЦК та СП. 
Відповідно до абзацу 16 пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Абзацом 3 пункту 56 Порядку №1487 встановлено, що Національна поліція за зверненням районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ та розвідувальних органів (яке має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), передбачені статтею 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підставу (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію), унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи), надісланим у вигляді набору даних шляхом електронної інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та єдиною інформаційною системою МВС, здійснює адміністративне затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до найближчого районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ. У разі відсутності технічної можливості передачі даних такі звернення надсилаються в паперовій формі.
Положення аналогічного змісту закріпленні у пунктах 15, 16 Порядку №560, на який у своїх відповідях покликається відповідач.
Зазначене у своїй сукупності, на переконання суду апеляційної інстанції, вказує на протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та звернення до органів Національної поліції України про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідності до абзацу 17 пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки повідомляють Національній поліції про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, щодо яких надсилалося звернення відповідно до вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку. Таке повідомлення має містити прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), дату народження, інші дані (за наявності), а також унікальний вихідний номер та кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи.
Оскільки апеляційним судом встановлена протиправність у діях відповідача щодо позивача, а тому в силу приписів ст. 245 КАС України суд наділений повноваженням застосувати належний спосіб захисту порушеного права позивача, який, за окреслених обставин, підстав та правового регулювання, буде зобов`язання відповідача відновити статус та правове становище позивача. 
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції вважає що під час розгляду справи належними та допустимими доказами підтверджено протиправність дій відповідача щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та звернення до органів Національної поліції України про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача відновити статус та правове становище позивача станом на момент вчинення відповідачем протиправних дій щодо позивача, що спростовує висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно встановив обставини, які мають значення для справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції та прийняття судового рішення про задоволення позовних вимог.
Щодо судових витрат, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 понесені позивачем судові витрати.
Керуючись статтями 229, 241, 243, 308, 310, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2025 року у справі № 300/6591/25 скасувати та позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , щодо внесення відомостей про порушення правил військового обліку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , виключити відомості про порушення правил військового обліку відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , щодо направлення звернення до органів Національної поліції України про доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , направити до Відділення поліції №2 (м. Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Івано-Франківській області, ЄДРПОУ 40108798, повідомлення про відсутність підстав для адміністративного затримання та доставлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , для складання протоколу про адміністративне правопорушення у відповідності до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 968 грн. 96 коп. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до квитанції від 15.09.2025, та 1453 грн. 44 коп. (тисячу чотириста п`ятдесят три гривні сорок чотири копійки) судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги відповідно до квитанції від 08.12.2025.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	Т. І. Шинкар 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний