Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року Справа№200/2034/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 

до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області про:
- визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна № 158 від 13.03.2026, затвердженого розпорядженням Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області № 93-р від 16.03.2026 року;
- зобов`язання усунути правові наслідки, що настали внаслідок прийняття рішення комісії № 158 від 13.03.2026 року, у тому числі шляхом виключення/зміні з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, відомостей про зазначене рішення та його скан-копії, внесених на виконання пункту 3.1 цього рішення;
- визнання протиправною бездіяльності, що полягала у порушенні строків розгляду заяви № ЗВ-14.11.2024-152009, про надання компенсації за пошкоджений/знищений об`єкт нерухомого майна;
- зобов`язання повторно розглянути заяву № ЗВ-14.11.2024 152009 та здійснити її розгляд, керуючись правовою оцінкою та висновками, наданими судами у справі № 200/7961/25, а також правовою оцінкою, наданою судом при вирішенні даної справи, та прийняти мотивоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2023 року через портал ДІЯ подано повідомлення про знищення житла, якому присвоєно реєстраційний номер 23-03-0000362524-01 щодо об`єкта №2865237414040. Повідомлення зафіксувало пошкодження, через які приміщення визнано непридатним до експлуатації. Після подання було сформовано заяву № ЗВ-14.11.2024 152009 на отримання компенсації у вигляді житлового сертифіката, однак розгляд заяви призупинено рішенням комісії № 110 від 18.11.2024 року через неможливість проведення обстеження об`єкта з міркувань безпеки.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону №2923-IX перелік причин для зупинення має бути вичерпним. У зазначеному рішенні підставою визначено безпекову ситуацію та неможливість виїзду комісії для обстеження. 
З метою її усунення позивач самостійно замовив технічне обстеження квартири, керуючись рекомендаціями Великоновосілківської селищної військової адміністрації Донецької області та постановами КМУ № 473 від 19.04.2022 року, № 381 від 21.04.2023 року. За результатами відповідного обстеження сертифікованими фахівцями складено технічний звіт № ТО01:6829-3750-3698-2353, який підтвердив аварійний стан житла. За цим звітом дані стосовно зруйнованого майна внесені до Державного реєстру пошкодженого та знищеного майна 28.01.2025 року.
25.04.2025 року позивачем подано заяву про відновлення розгляду заяви № ЗВ-14.11.2024-152009, до якої долучено звіт і витяг з Реєстру.
01.06.2025 року рішення не було прийнято, що змусило позивача звернутися повторно до Великоновосілківської селищної військової адміністрації з відповідною заявою про надання інформації, а 04.06.2025 року отримано відповідь, в якій з`явилася нова, не передбачена раніше підстава для зупинення - суб`єктний склад отримувачів компенсації у багатоквартирних будинках. На думку комісії, компенсацію може отримати лише ОСББ, управитель або уповноважена особа співвласників, а не індивідуальний власник квартири.
Наголошує, що попри виконання всіх вимог Закону України № 2923-IX, надання технічного звіту, передбаченого постановами КМУ № 473 від 19.04.2022 року, № 381 від 21.04.2023 року, комісія Великоновосілківської селищної військової адміністрації Донецької області безпідставно відмовила у поновленні розгляду заяви, порушила строки розгляду заяви, чим фактично обмежила гарантоване державою право позивача на компенсацію за зруйноване житло.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі №200/7961/25 встановлено протиправність поведінки відповідача, яка полягала у фактичному блокуванні розгляду заяви позивача про надання компенсації за знищене майно. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року зазначені висновки суду першої інстанції залишено без змін та підтверджено їх законність і обґрунтованість.
Відповідачем здійснено повторний розгляд заяви на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/7961/25.
Наголошує, що при повторному розгляді заяви відповідач фактично проігнорував правові висновки судів та знову застосував ті самі за своєю суттю підстави та обґрунтування при прийнятті рішення від 13 березня 2026 року № 158 комісії з обстеження об`єктів, які постраждали або зруйновані внаслідок проявів збройної агресії, щодо фіксації пошкодження цих об`єктів та розгляду питань щодо надання відповідних компенсацій на території Великоновосілківської селищної територіальної громади. 
Зазначає, що в обґрунтування прийнятого рішення відповідачем наведено низку доводів, які, за своїм змістом, зводяться до повторного викладення раніше заявленої правової позиції в листі військової адміністрації від 04.06.2025 року № 01-25/1535, повідомленні № 62 від 01.09.2025 року та відповіді на скаргу від 30.09.2025 року № 01-25/2722, рішеннях від 29.08.2025 № 711 та від 13.03.2026 року № 158, що вже були предметом судового розгляду.
Позивач вважає зазначене рішення протиправним, тому, звернулася до суду з даним позовом.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2026 року залишено без задоволення клопотання Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області про розгляд справи № 200/2034/26 за правилами загального позовного провадження.
Відповідач 08.04.2026 року надав до суду відзив. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що на виконання судового рішення та з урахуванням висновків суду у справі № 200/7961/25, Комісією було поновлено розгляд заяви № ЗВ-14.11.2024-152009 про надання компенсації за пошкоджений/знищений об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та здійснено її розгляд по суті.
За результатами розгляду Комісія, діючи в межах наданих їй дискреційних повноважень, прийняла мотивоване рішення по суті про відмову ОСОБА_1 у наданні компенсації за заявою № ЗВ-14.11.2024-152009 за знищений об`єкт нерухомого майна на підставі пункту 2 частини 6 статті 6 Закону України № 2923-ІХ у зв`язку з виявленням невідповідності відомостей, зазначених у заяві, фактичним даним.
Предметом розгляду у справі № 200/7961/25 не було вирішення питання щодо надання чи відмови у наданні компенсації, а виключно питання щодо правомірності відмови у поновленні розгляду заяви позивача. З метою відновлення порушеного права особи, суд може допустити обмежене втручання в дискрецію суб`єкта владних повноважень, шляхом зобов`язання його до вчинення певних дій на реалізацію покладених на нього законом обов`язків. Водночас, суд не вправі підміняти такий орган державної влади та приймати замість нього конкретні рішення. 
Отже, виконуючи зазначене судове рішення, було забезпечено саме поновлення розгляду заяви № ЗВ-14.11.2024-152009 з урахуванням висновків суду, що повністю відповідає змісту та способу виконання судового рішення. При цьому суд не надавав обов`язкових до виконання висновків щодо необхідності прийняття рішення про надання компенсації та не визначав наперед результат розгляду заяви. Таким чином, під час повторного розгляду заяви комісія діяла в межах наданих їй дискреційних повноважень, самостійно оцінюючи подані документи та встановлені обставини, що відповідає вимогам чинного законодавства. 
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач фактично повторює одні й ті самі за змістом доводи. Його позиція зводиться до незгоди з результатом розгляду заяви, що саме по собі не свідчить про протиправність рішення. Інакше це означало б підміну дискреційних повноважень уповноваженого органу рішенням суду. Крім того, під час повторного розгляду заяви комісією було враховано правові висновки суду щодо необхідності розгляду заяви по суті. 
Водночас, це не позбавляло комісію права самостійно прийняти рішення за результатами такого розгляду.
Зазначає, що поданий заявницею звіт з технічного обстеження № TO0l:6829-3750-3698 2353 від 23.01.2025 року, щодо обстеження квартири АДРЕСА_2 , складений з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76. 
Зазначеними Правилами встановлено, що загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку в цілому, а не окремої квартири (приміщення). 
Крім того, згідно ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016 та Методики обстеження пошкоджених об`єктів (Наказ Мінрегіону № 144 від 06.08.2022), стандарт поширюється на обстеження будинків (об`єктів), враховуючи конструктивну цілісність та визначає, що обстеження має охоплювати всю конструкцію: фундамент, несучі стіни, перекриття - задля оцінки механічного опору та стійкості тощо. Також відповідно до ДСТУ Б В.1.2 5 та ДСТУ Б В.3.1 2 (ремонт/підсилення конструкцій) визначають, що обсяг обстеження залежить від ступеня відповідальності будівлі та стану її конструкцій, передбачають інструментальну оцінку стійкості конструкцій (фундаментів, перекриттів, стін), а не окрему складову частину об`єкту (квартиру). 
Відповідно до п.5 Методики обстеження пошкоджених об`єктів затвердженої наказом Мінрегіону № 144 від 06.08.2022 замовником є - власник, управитель об`єкта або уповноважений орган (виконавчий орган відповідної сільської, селищної, міської ради або у випадках, передбачених законодавством, військова адміністрація), за рішенням якого проводиться обстеження об`єкта.
Наголошує, що звіт, який надано заявницею, складений виключно щодо окремого приміщення та не містить висновків щодо технічного стану багатоквартирного житлового будинку в цілому, зокрема його фундаменту, несучих конструкцій, перекриттів та покрівлі.
На підставі аналізу виявлених при обстежені дефектів та пошкоджень основних конструктивних елементів загальний технічний стан житлової квартири може бути охарактеризований як аварійний, категорія технічного стану (4). На основі результатів виконаного обстеження та загального технічного стану будівлі в цілому експерт прийшов до висновку, що об`єкт дослідження потребує повної реконструкції з відновленням всіх інженерних мереж та основних конструктивних елементів (стін, покрівлі, конструкцій покриття, перекриття, вікон, дверей) з повним відновлюванням внутрішнього опорядження. Подальша безпечна та надійна експлуатація об`єкта дослідження за цільовим призначенням без проведення ремонтно-відновлювальних заходів, не можлива. 
Відтак, у висновку відсутні твердження про повне знищення об`єкта нерухомого майна, не встановлено неможливість його відновлення та не зазначено про повну втрату його основних несучих конструкцій. Зазначення про аварійний технічний стан об`єкта свідчить про його небезпечність для експлуатації та необхідність проведення відновлювальних робіт, однак саме по собі не є підтвердженням факту його знищення. Встановлений ступінь пошкодження 81% - характеризує значний рівень руйнувань, проте не є тотожним повному знищенню об`єкта. 
Визначальним критерієм віднесення об`єкта до знищеного є встановлення факту неможливості його відновлення, що у даному випадку експертним висновком не підтверджено. Більше того, характер виявлених пошкоджень (тріщини, локальні руйнування, пошкодження перекриттів, покрівлі, інженерних мереж та оздоблення) за своєю природою підлягає усуненню шляхом проведення капітального ремонту, реконструкції або інших відновлювальних робіт. 
Таким чином, поданий звіт не підтверджує ані руйнації (знищення) квартири, ані руйнації (знищення) будинку в цілому, що є самостійною підставою для відмови у наданні компенсації за зруйноване майно.
З зазначених причин відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивачем 08.04.2026 року подано відповідь на відзив, в якій зазначає, що відзив не містить належних і допустимих аргументів, які б спростовували доводи позовної заяви, а лише формально відтворює правову позицію відповідача, що не підтверджується матеріалами справи та суперечить висновкам суду, викладеним у рішенні у справі № 200/7961/25, тому, наполягає на задоволенні позовних вимог.
15.04.2026 року позивачем подано додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.2023 року № 516 «Деякі питання організації роботи комісій з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені та знищені об`єкти нерухомого майна», комісія є консультативно-дорадчим органом, основною функцією якого є розгляд заяв та перевірка наданих документів і відомостей з реєстрів, тоді як здійснення спеціалізованої технічної або інженерної оцінки об`єктів нерухомого майна до її повноважень не належить. Передбачене положеннями забезпечення проведення обстеження означає організацію відповідних заходів та, у разі потреби, залучення фахівців, але не наділяє комісію правом самостійно формувати технічні висновки щодо стану конструкцій чи можливості відновлення об`єкта. У даній справі позивачем подано технічний звіт, внесений до Державного реєстру пошкодженого та знищеного майна, який підтверджує аварійний стан об`єкта (категорія 4), неможливість його безпечної експлуатації та необхідність проведення комплексної реконструкції, і саме ці відомості відповідно до Закону України №2923-IX та Порядку, затвердженого постановою КМУ №600, є належною підставою для прийняття рішення.
Водночас відповідач, не надавши жодного альтернативного доказу, який спирався б на відповідні спеціальні знання, фактично здійснив власну оцінку технічного стану об`єкта, поставив під сумнів висновки сертифікованого фахівця та сформулював припущення щодо «неповноти» звіту і можливості відновлення, що є питаннями, які потребують спеціальних знань і не можуть встановлюватися без відповідного експертного підтвердження, при цьому зі змісту оскаржуваного рішення та матеріалів, що відображають перебіг засідання комісії, не вбачається, що поданий позивачем технічний звіт був предметом належного розгляду, не наведено жодного аналізу його змісту, не зафіксовано обговорення тих зауважень, на які відповідач посилається у відзиві, що свідчить про відсутність їх дослідження під час прийняття рішення та підтверджує формальний характер його мотивування. При цьому сам відповідач у відзиві визнає наявність істотних пошкоджень об`єкта, що узгоджується із даними технічного звіту, а отже фактичні обставини щодо характеру пошкоджень не є спірними, натомість спір зводиться виключно до їх правової оцінки.
Наголошує, що у даному випадку відповідач, маючи дискреційні повноваження щодо прийняття рішення за результатами розгляду заяви, був зобов`язаний реалізувати їх у межах закону та з урахуванням правових висновків суду. Натомість фактичне відтворення попередньої правової позиції та ігнорування встановлених судом обставин свідчить про формальне виконання судового рішення та використання дискреційних повноважень не за їх призначенням. Не зважаючи на це, відповідач, приймаючи рішення № 158, фактично самостійно здійснив оцінку технічного звіту, поставив під сумнів його висновки та сформулював власні твердження щодо стану несучих конструкцій і можливості відновлення об`єкта. Питання технічного стану об`єкта належать до сфери спеціальних знань та мають підтверджуватися належними доказами, зокрема експертними висновками, однак у матеріалах справи відсутній будь-який альтернативний технічний звіт або інший документ, який би спростовував поданий позивачем технічний звіт, внесений до відповідного реєстру, що підтверджує аварійний стан об`єкта, неможливість його безпечної експлуатації та необхідність проведення комплексної реконструкції».
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

Позивач – ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 01.12.2011 року належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою отримання компенсації за зруйноване майно позивач повідомила про пошкоджене або втрачене нерухоме майно через єдиний державний веб-портал електронних послуг ДІЯ, про що у системі було сформовано відповідне повідомлення та присвоєно реєстраційний номер 23-03-0000362524-01 від 19.03.2023 року за об`єктом нерухомості № 2865237414040, квартира загальною площею 51,5м2, та зафіксовано пошкодження, у відповідності до яких приміщення не придатне до експлуатації.
В електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, через мобільний додатку Порталу Дія (Дія) сформовано заяву № ЗВ-14.11.2024-152009 про виплату компенсації.
Рішенням комісії № 110 від 18.11.2024 зупинено розгляд заяви щодо об`єкту нерухомості розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з неможливістю проведення обстеження об`єкту з міркувань безпеки, а саме: зупинено з 19.11.2024 року розгляд заяви до дати виключення зазначеного населеного пункту з переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Мінреінтеграції № 309 від 22.12.2022 року, або у разі виникнення відповідної безпекової ситуації (відсутності безпосередньої загрози життю та здоров`ю людей під час виконання обстеження, зумовленою воєнними (бойовими) діями) та за умови наявності можливості дотримання заходів, передбачених пунктом 8 Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2023 року № 600.
25.04.2025 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до комісії з обстеження об`єктів, які постраждали або зруйновані від проявів збройної агресії, що зумовили пошкодження (знищення) цих об`єктів та надання відповідної компенсації на території Великоновосілківської селищної територіальної громади про поновлення розгляду заяви № ЗВ-14.11.2024-152009, до якої долучила відповідний технічний звіт, який зареєстровано в Реєстрі пошкодженого та знищеного майна 28.01.2025 року.
У зв`язку із відсутністю рішення про поновлення розгляду заяви № ЗВ-14.11.2024-152009 ОСОБА_1 02.06.2025 року звернулася до Великоновосілківської селищної військової адміністрації, з метою отримання результату розгляду заяви від 25.04.2025 року про поновлення розгляду заяви № ЗВ-14.11.2024-152009.
04.06.2025 року Великоновосілківська селищна військова адміністрація надіслала відповідь у вигляді інформаційного листа, у відповідності до якого позивача було повідомлено та доведено до відома положення п.п. 2 пункту 1 статті 2 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України». Додатково повідомлено, що для уточнення механізму дій Комісії при розгляді питань щодо надання компенсації за знищене майно (квартиру), яка знаходиться в багатоквартирному будинку, Великоновосілківською селищною військовою адміністрацією направлено відповідний запит на Міністерство розвитку громад та територій України.
01.09.2025 року комісія винесла повідомлення № 62 про відмову у відновленні розгляду заяви позивача, пославшись на те, що звіт з технічного обстеження № ТО01:6829-3750-3698-2353, який внесено до реєстру будівельної діяльності 23.01.2025 року, виконано стосовно однієї квартири багатоквартирного житлового будинку. Зазначено, що звіт не надає Комісії достатньо підстав для прийняття рішення щодо непридатності для використання за цільовим призначенням багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , або необхідності виконання його капітального ремонту, реконструкції чи реставрації. Для прийняття такого рішення, Комісії необхідно виконати обстеження вищезазначеного багатоквартирного житлового будинку, що не можливо, у зв`язку зі знаходженням пошкодженого майна на тимчасово окупованій території.
Враховуючи викладене, Комісією вирішено відмовити у відновленні розгляду заяви ЗВ-14.11.2024-152009 щодо надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
25.09.2025 року ОСОБА_1 подала скаргу на вказане рішення.
Листом від 30.09.2025 року відповідач повідомив, що на даний час повторний розгляд заяви неможливий без усунення обставин, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, тому, повідомлення № 62 від 01.09.2025 року є обґрунтованим.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі № 200/7961/25, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2026 року, частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання протиправним рішення, визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправним та скасовано рішення Великоновосілківської селищної військової адміністрації Донецької області, викладене у повідомленні № 62 від 01.09.2025 року, яким відмовлено у відновленні розгляду заяви № ЗВ-14.11.2024-152009 про надання компенсації за пошкоджене або зруйноване житло, що належить позивачу на праві приватної власності (об`єкт нерухомості № 2865237414040 ДРЗПМ).
Зобов`язано Великоновосілківську селищну військову адміністрацію Донецької області поновити розгляд заяви № ЗВ-14.11.2024-152009 про надання компенсації за пошкоджений/знищений об`єкт нерухомого майна з урахуванням висновків суду в даній справі.
Рішенням комісії Великоновосілківської селищної військової адміністрації з обстеження об`єктів, які постраждали або зруйновані від проявів збройної агресії російської федерації, що зумовили пошкодження (знищення) цих об`єктів та розгляду питань щодо надання відповідної компенсації від 13.03.2026 року № 158 відновлено розгляд заяви щодо надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна та за результатами розгляду заяви відмовлено ОСОБА_1 у наданні компенсації за заявою № ЗВ-14.11.2024-152009 про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розміщується за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення комісії від 13.03.2026 року № 158 затверджено розпорядженням начальника Великоновосілківської селищної військової адміністрації № 93-р від 16.03.2026 року.
Позивач вважає рішення, затверджене розпорядженням відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню із зобов`язанням повторно розглянути її заяву про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, з урахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні, у зв`язку із чим звернувся до суду з відповідним позовом.
Перевіряючи правомірність рішення відповідача, суд виходить з такого.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, визначено Законом України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України» (далі - Закон № 2923-ІХ).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону № 2923-IX визначено, що знищені об`єкти нерухомого майна - це об`єкти нерухомого майна, які розташовані в Україні та стали непридатними для використання за цільовим призначенням внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України, відновлення яких є неможливим шляхом поточного або капітального ремонту, реконструкції, реставрації чи економічно недоцільним, зокрема, квартири, інші житлові приміщення в будівлі, будинки садибного типу, садові та дачні будинки.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2923-IX отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна.
Згідно з частиною третьою статті 2 Закону № 2923-ІХ отримувачами компенсації не можуть бути:
1) особи, до яких застосовано санкції відповідно до Закону України «Про санкції»;
2) особи, які мають судимість за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом I «Злочини проти основ національної безпеки України» Особливої частини Кримінального кодексу України;
3) спадкоємці щодо пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна, які належали за життя спадкодавцям, визначеним пунктами 1 і 2 цієї частини (частини друга і третя статті 2 Закону № 2923-ІХ).
Частиною першою статті 3 вказаного закону передбачено, що для розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради (далі - виконавчий орган ради), військова адміністрація населеного пункту або військово-цивільна адміністрація населеного пункту утворює Комісію з розгляду питань щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України (далі - Комісія з розгляду питань щодо надання компенсації), як консультативно-дорадчий орган та затверджує положення про роботу такої Комісії.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2923-IX заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна подається до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території. Така заява подається під час дії воєнного стану та протягом одного року з дня його припинення або скасування на території, на якій розташований (розташовувався) знищений об`єкт нерухомого майна.
Відповідно до частини сьомої статті 4 Закону № 2923-IX до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються:
1) щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом «а» пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно);
2) щодо знищеного об`єкта будівництва, визначеного підпунктом «б» пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є замовник будівництва, - копія документа, що підтверджує право на виконання будівельних робіт (за наявності), у разі якщо в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва відсутні відомості про право на виконання будівельних робіт;
3) щодо знищеного об`єкта будівництва, визначеного підпунктами «б» і «в» пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є особа, відмінна від замовника будівництва:
а) копія договору або іншого документа, що підтверджує придбання неподільного об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта нерухомості, та документ, що відповідно до законодавства підтверджує сплату грошових коштів за такий об`єкт, - у разі подання заяви особами, визначеними підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 2 цього Закону;
б) копія договору або іншого документа, що підтверджує інвестування/фінансування будівництва об`єкта, та документ, що відповідно до законодавства підтверджує сплату грошових коштів за такий об`єкт, - у разі подання заяви особами, визначеними підпунктом «г» пункту 1 частини першої статті 2 цього Закону;
4) щодо знищеного об`єкта нерухомого майна членів житлово-будівельних (житлових) кооперативів, які викупили об`єкт нерухомого майна, визначений пунктом 4 частини першої статті 1 цього Закону, але не оформили право власності на нього, - копія документа, що підтверджує, що громадянин України є членом житлово-будівельного (житлового) кооперативу та викупив такий об`єкт, сплативши за нього повну вартість;
5) копія свідоцтва про право на спадщину щодо компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна - у разі подання заяви спадкоємцем особи, визначеної підпунктами «а»-«ґ» пункту 1 частини першої статті 2 цього Закону;
6) копія документа (документів), що підтверджує (підтверджують) пріоритетне право на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, - у разі наявності пріоритетного права на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
7) документи (у тому числі матеріали фото- і відеофіксації) об`єкта нерухомого майна до/після знищення (за наявності).
Частиною сімнадцятою статті 4 Закону № 2923-ІХ визначено, що заява про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна направляється на розгляд Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації, уповноваженої розглядати заяви про надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна на відповідній території, автоматично програмними засобами Реєстру пошкодженого та знищеного майна.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2923-ІХ розгляд заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації включає:
1) встановлення наявності/відсутності підстав для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
2) встановлення наявності/відсутності пріоритетного права на отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
3) збирання документів та/або інформації, необхідних для прийняття рішення про надання компенсації, шляхом:
а) доступу до відповідних інформаційно-комунікаційних систем державної та комунальної форм власності та отримання документів та/або інформації з них;
б) витребовування від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності документів та/або інформації (у тому числі з метою поновлення втрачених документів, необхідних для прийняття рішення про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна) (за необхідності);
в) витребовування від отримувача компенсації оригіналів документів, визначених частиною сьомою статті 4 цього Закону, для засвідчення вірності поданих копій, у разі якщо такі документи (відомості з таких документів) відсутні в осіб, визначених підпунктом «б» цього пункту, та в інформаційно-комунікаційних системах державної та комунальної форм власності.
Вимоги абзацу першого цього підпункту не поширюються на випадки, якщо вірність копій документів, які додаються до заяви, засвідчено адміністратором центру надання адміністративних послуг, посадовою особою органу соціального захисту населення, нотаріусом, яким прийнято заяву про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Копії документів, визначені частиною сьомою статті 4 цього Закону, можуть бути нотаріально засвідчені та завантажені нотаріусом до Реєстру пошкодженого та знищеного майна або до іншої інформаційно-комунікаційної системи державної форми власності, що взаємодіє з Реєстром пошкодженого та знищеного майна. На електронні копії таких документів, що завантажуються до Реєстру пошкодженого та знищеного майна, нотаріус накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У такому разі оригінал відповідного документа не вимагається.
Вимагання надання (отримання) документів (відомостей з таких документів), визначених абзацом першим цього підпункту, отримувачем компенсації самостійно забороняється;
4) забезпечення проведення обстеження об`єкта (крім випадків його проведення до розгляду заяви);
5) прийняття рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Згідно з абзацом першим частини третьої статті 6 Закону № 2923-ІХ строк розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації не повинен перевищувати 30 календарних днів з дня подання заяви.
Відповідно до абзацу першого частини сьомої статті 6 Закону № 2923-ІХ рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна підлягає затвердженню рішенням виконавчого органу ради, військової адміністрації населеного пункту або військово-цивільної адміністрації населеного пункту протягом п`яти календарних днів з дня прийняття Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації такого рішення.
Отже, за результатами розгляду заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна Комісією з розгляду питань щодо надання компенсації приймається рішення про надання/відмову у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна.
Виключні підстави для відмови в наданні такої компенсації закріплені в частині шостій цієї статті, а саме:
1) подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна особою, яка не може бути отримувачем компенсації відповідно до цього Закону або не має повноважень для подання заяви;
2) виявлення недостовірних даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна;
3) подання заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна після спливу строку, визначеного частиною першою статті 4 цього Закону.
Вказаний перелік підстав є вичерпним та інших підстав для відмови в наданні компенсації Законом № 2932 не передбачено.
Компенсація за знищені об`єкти нерухомого майна регламентована положеннями статті 8 Закону № 2923-ІХ, згідно частин першої та другої якої компенсація за знищений об`єкт нерухомого майна надається шляхом:
1) надання грошових коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок отримувача компенсації із спеціальним режимом використання для фінансування будівництва будинку садибного типу, садового або дачного будинку. Такий рахунок відкривається на ім`я отримувача компенсації. Порядок відкриття та ведення таких рахунків визначається Національним банком України;
2) фінансування придбання об`єкта житлової нерухомості (у тому числі інвестування/фінансування його будівництва), земельної ділянки, на якій розташовано такий об`єкт, частки у праві власності на таке майно з використанням житлового сертифіката;
3) передачі у власність отримувачу компенсації об`єкта нерухомого майна, відновленого в рамках реалізації місцевих програм відновлення на заміну знищеного об`єкта нерухомого майна. Компенсація за знищений будинок садибного типу, садовий або дачний будинок, об`єкти будівництва (будинки садибного типу, садові та дачні будинки) надається за вибором отримувача компенсації в один із способів, визначених частиною першою цієї статті.
Відповідно до статті 8 Закону № 2923-ІХ Кабінетом Міністрів України постановою від 30.05.2023 № 600 "Про затвердження Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна" був затверджений Порядок надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна (далі - Порядок № 600), який визначає механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до Закону України Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України.
Відповідно до пункту 2-1 Порядку № 600, подання особою, яка є власником знищеного об`єкта нерухомого майна, заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, визначеного згідно з підпунктом а пункту 4 частини першої статті 1 Закону, в електронній формі здійснюється з використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема мобільного додатка Порталу Дія (Дія), за умови, що право власності такої особи на зазначений знищений об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та підтверджено відповідними відомостями з нього.
Відповідно до пункту 15 Порядку № 600 розгляд заяви здійснюється Комісією відповідно до статей 6, 7, частин четвертої - шостої статті 8 Закону.
Для підтвердження факту знищення об`єкта нерухомого майна Комісія перевіряє наявність в Реєстрі пошкодженого та знищеного майна таких відомостей:
- акт комісійного обстеження, проведеного відповідно до пункту 8-1 Порядку виконання невідкладних робіт щодо ліквідації наслідків збройної агресії російської федерації, пов`язаних із пошкодженням будівель та споруд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 р. № 473;
- та/або звіт з технічного обстеження, проведеного відповідно до пункту 9 зазначеного Порядку;
- або акт дистанційного обстеження, проведеного відповідно до особливостей проведення дистанційного обстеження знищених окремих категорій об`єктів нерухомого майна, які розташовані на територіях можливих бойових дій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, для яких не визначена дата завершення бойових дій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2025 р. № 815.
У разі відсутності таких відомостей в Реєстрі пошкодженого та знищеного майна Комісія вживає заходів до проведення обстеження відповідно до законодавства шляхом звернення до уповноваженого органу або самостійно, якщо вона виконує функції Комісії відповідно до зазначеного Порядку та особливостей проведення дистанційного обстеження знищених окремих категорій об`єктів нерухомого майна, які розташовані на територіях можливих бойових дій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, для яких не визначена дата завершення бойових дій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 7 липня 2025 р. № 815.
Комісія має право зупинити розгляд заяви щодо знищених об`єктів нерухомого майна в разі, коли проведення обстеження об`єкта є неможливим з міркувань безпеки.
Під час розгляду заяви Комісія опрацьовує рекомендації Мінфіну, надані за результатами верифікації інформації, зазначеної в заяві та доданих до неї документах, щодо її відповідності вимогам законодавства, що впливає на визначення права на отримання та розмір компенсації заявника, відповідно до Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат.
При цьому, в пункті 16 Порядку № 600 наведена окрема формула розрахунку Комісією розміру компенсації за квартиру як за знищений об`єкт нерухомого майна.
Також Додатком № 3 до Порядку № 600 затверджені Регіональні коефіцієнти (Кр) які враховують відмінність ціни за 1 кв. метр залежно від розташування знищеного об`єкта нерухомого майна (квартири).
Додатком 4 до Порядку № 600 визначені Коефіцієнти, які враховують відмінність ціни за 1 кв. метр залежно від кількості кімнат знищеного об`єкта нерухомого майна (квартири).
Додатком 5 до Порядку № 600 визначені Коефіцієнти, які враховують відмінність ціни за 1 кв. метр залежно від року забудови об`єкта нерухомого майна (квартири).
Додатком 6 до Порядку № 600 визначені Регіональні коефіцієнти, які враховують відмінність ціни за 1 кв. метр залежно від розташування знищеного об`єкта нерухомого майна (індивідуального житлового будинку).
Таким чином, законодавець не тільки прямо визначив квартиру як об`єкт компенсації (безвідносно до технічного стану будинку), але й визначив процедуру та установи, які розраховують та надають компенсацію (визначають суму житлового сертифікату).
Так, підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у наданні ОСОБА_1 компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , визначено виявлення недостовірних, на думку відповідача, даних, зазначених у заяві про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, а саме: «Поданий заявницею звіт з технічного обстеження № TO0l:6829-3750-3698 2353 від 23.01.2025, щодо обстеження квартири АДРЕСА_2 , складений з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житловокомунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76. Зазначеними Правилами встановлено, що загальні огляди передбачають комплексне обстеження комісією елементів приміщень будинку в цілому, а не окремої квартири (приміщення).
Крім того, згідно ДСТУ-Н Б В.1.2-18:2016 та Методики обстеження пошкоджених об`єктів (Наказ Мінрегіону № 144 від 06.08.2022), стандарт поширюється на обстеження будинків (об`єктів), враховуючи конструктивну цілісність та визначає, що обстеження має охоплювати всю конструкцію: фундамент, несучі стіни, перекриття - задля оцінки механічного опору та стійкості тощо. 
Також відповідно до ДСТУ Б В.1.2 5 та ДСТУ Б В.3.1 2 (ремонт/підсилення конструкцій) визначають, що обсяг обстеження залежить від ступеня відповідальності будівлі та стану її конструкцій, передбачають інструментальну оцінку стійкості конструкцій (фундаментів, перекриттів, стін), а не окрему складову частину об`єкту (квартиру).
Звіт, який надано заявницею, складений виключно щодо окремого приміщення та не містить висновків щодо технічного стану багатоквартирного житлового будинку в цілому, зокрема його фундаменту, несучих конструкцій, перекриттів та покрівлі.
Таким чином, наданий звіт не підтверджує факт знищення об`єкта нерухомого майна у розумінні пункту 4 частини 1 статті 1 Закону №2923-ІХ, а також не встановлює неможливість відновлення об`єкта шляхом проведення капітального ремонту, реконструкції чи реставрації.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, зокрема звіт № 054/ТО-24 за результатами технічного обстеження житлової квартири АДРЕСА_2 , затверджений експертом з технічного обстеження будівель і споруд (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ № 006783 від 16.02.2022 року) ОСОБА_2 , судом встановлено, що кваліфікований експерт ОСОБА_2 прийшов до таких висновків, що квартира, яка належить на праві власності ОСОБА_1 розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами виконаного обстеження: «…- має такий технічний стан стін - непридатна до нормальної експлуатації з ознаками аварійності, категорія технічного стану (3-4); - має такий технічний стан перекриття – аварійна, категорія технічного стану (4); - має такий технічний стан перегородок – непридатна для нормальної експлуатації, категорія технічного стану (3); - має такий технічний стан покриття – непридатна для нормальної експлуатації, категорія технічного стану (3); - має такий технічний стан покрівлі - непридатна для нормальної експлуатації, категорія технічного стану (3); - має такий технічний стан вікон - непридатна для нормальної експлуатації, категорія технічного стану (3); - має такий технічний стан дверей - непридатна для нормальної експлуатації, категорія технічного стану (3); - має такий технічний стан підлог – задовільна з ознаками непридатності, категорія технічного стану (2-3); - має такий технічний стан системи вентиляції – задовільна з ознаками аварійності, категорія технічного стану (3-4); - має такий технічний стан системи електропостачання – непридатна до нормальної експлуатації, категорія технічного стану (3); - має такий технічний стан системи опалення - непридатна до нормальної експлуатації, категорія технічного стану (3); - має такий технічний стан системи водопосточання та водовідведення – непр 
На підставі аналізу виявлених при обстежені дефектів та пошкоджень основних конструктивних елементів загальний технічний стан житлової квартири АДРЕСА_2 може бути охарактеризований як аварійний, категорія технічного стану (4).
Відповідно до додатку 3 «Класифікаційні ознаки категорії пошкоджень об`єкта» до «Методики проведення обстеження та оформлення його результатів» - категорія пошкодження об`єкту ІІІ, ступінь пошкодження об`єкту 81%.
Результати проведеного обстеження будівлі свідчать про повне знищення пожежею будинку через пряме влучання і детонацію боєприпасів безпосередньо по будівлі та виникнення пожежі - під час збройної агресії російської федерації на території України.
Присутнє суттєве пошкодження кладки несучих стін (утворення множинних наскрізних тріщини у кладці стін, викликані температурним розширенням при термічному впливі від пожежі з втратою несучої здатності стін, зниження міцності цементно-піщаного розчину при вогневому впливі 400-500 до 0-10 кг/см2; руйнація перегородок; деструкція цегляної кладки стін (від вогневого впливу) на глибину до 30 мм, на окремих ділянках), що свідчить про зниження її несучої здатності. Враховуючи вище перераховані ушкодження ремонтно-відновлювальні заходи з відновлення несучої спроможності основного остову будинку втрачає сенс. Для відновлення експлуатаційної придатності необхідно виконати повну заміну кладки стін.
На підставі аналізу результатів виконаного обстеження та загального технічного стану будівлі в цілому, можна зробити висновок, що об`єкт дослідження потребує повної реконструкції з відновленням всіх інженерних мереж та основних конструктивних елементів (стін, покрівлі, конструкцій покриття, перекриття, вікон, дверей) з повним відновлюванням внутрішнього опорядження.
Подальша безпечна та надійна експлуатація досліджуваного об`єкту, за цільовим призначенням без проведення ремонтно-відновлювальних заходів, неможлива, що підтверджується Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний номер документу: ТО01:6829-3750-3698-2353).
Як зазначено судом вище, пунктами 4 та 5 ч. 1 ст. 1 Закону № 2923-ІХ законодавцем визначено квартиру окремим об`єктом знищеного майна, за який власник вправі отримати компенсацію у вигляді житлового сертифікату.
При цьому, стосовно «недостовірних даних», суд зазначає, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).
Позивачем до заяви щодо надання компенсації були подані лише офіційні документи, які за своєю суттю не можуть бути визнані недостовірною інформацією.
За правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 30.05.2019 у справі №922/2598/18 та у постанові від 09.06.2022 у справі №759/18854/20, документами, які підтверджують знищення майна, можуть бути матеріали технічної інвентаризації, що засвідчують факт знищення майна, довідки органів внутрішніх справ України, акт про пожежу, офіційні висновки інших установ або організацій, які відповідно до законодавства уповноважені засвідчувати факт знищення майна тощо.
Суд зазначає, що звіт про результати технічного обстеження 054/ТО-24 від 11.11.2024 року було внесено до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний ТО01:6829-3750-3698-2353).
Разом з тим, суд зазначає, що ОСОБА_1 до заяви не було додано звіту з технічного обстеження об`єкту нерухомого майна, в якому кваліфікованим експертом зроблено висновок (зазначено інформацію), що об`єкт нерухомого майна, а саме: житлова квартира АДРЕСА_2 є непридатною для використання за цільовим призначенням, повністю втратив свою економічну цінність, тобто фактично є знищеним.
Суд зазначає, що саме наявність звіту кваліфікований експерта із викладеним висновком про те, що об`єкт нерухомого майна є непридатним для використання за цільовим призначенням дає можливість для звернення до комісії із заявою про отримання відшкодування за знищений об`єкт нерухомості.
У даному випадку позивач звернулася до комісії із заявою про отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, однак, за висновками звіту № 054/ТО-24 за результатами технічного обстеження житлової квартири АДРЕСА_2 , квартира не знищена, а пошкоджена, тому ОСОБА_1 мала звертатися до комісії із заявою про отримання компенсації за пошкоджений об`єкт нерухомого майна, а не знищений, що свідчить про те, що у заяві позивача про отримання компенсації за знищене майно наведені обставини, які не відповідають дійсності (перекручені), а саме: об`єкт нерухомого майна не знищений, а пошкоджений.
Таким чином, ОСОБА_1 звернулася до комісії не з тією заявою, враховуючи складений звіт № 054/ТО-24 за результатами технічного обстеження житлової квартири АДРЕСА_2 , що свідчить про повідомлення у заяві про отримання компенсації за знищене майно відомостей, які не відповідають дійсності.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Виходячи з наведеного вище, суд висновує, що позивач звертаючись до комісії помилково визначила, що об`єкт нерухомого майна є знищеним, а не пошкоджений, як зазначено у висновках звіту № 054/ТО-24 за результатами технічного обстеження житлової квартири АДРЕСА_2 , а отже, у заяві позивача про отримання компенсації за знищене майно наведені обставини, які не відповідають дійсності в частині саме знищення об`єкта нерухомості, а не його пошкодження.
За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).
Разом із тим, суд вважає, що саме лише неспростування владним суб`єктом задекларованого, але не підтвердженого документально твердження приватної особи про конкретну обставину фактичної дійсності, не означає реального існування такої обставини.
І хоча спір безумовно підлягає вирішенню у порядку ч. 2 ст. 77 КАС України, однак суд повторює, що реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
У контексті оцінки доводів позову суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду не обґрунтовано, що об`єкт нерухомості знищений, що дає право на отримання компенсації за знищений об`єкт відповідно до поданої заяви про компенсацію саме за знищений об`єкт, а тому, позовні вимоги є безпідставні та необґрунтовані, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; фактична адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Великоновосілківської селищної військової адміністрації Волноваського району Донецької області (85530, Доненька область, Волноваський район, село Богатир, пр-т. Миру, буд. 23, код ЄДРПОУ 44790913) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Повний текст рішення складено та підписано 25 травня 2026 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.Б. Голубова