Справа № 357/21640/25
Провадження № 2/357/241/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( ЗАОЧНЕ )

13 травня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Ярмола О. Я. ,
при секретарі – Вдовика А. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

29.12.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_3 . 
Позивач мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був співвласником квартири АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилась спадщина на частину вказаної квартири. В 2025 році позивач, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до державного нотаріуса Другої Білоцерківської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримав роз`яснення, що ним пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини.
Позивач зазначає, що не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки в передостанній тиждень до кінцевої дати коли можна було подати заяву про прийняття спадщини, 16.04.2024 він потрапив до лікарні на стаціонарне лікування, а потім проходив реабілітацію, з 26.06.2024 по 18.07.2024, з 17.09.2025 по 01.10.2025 знову перебвав в лікарні. Через стан здоров`я позивач не мав можливості вчасно прийняти спадщину.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за відсутнсті сторони позивача, просили позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не інформований, відзив на позовну заяву не надходив.
З метою вжиття вичерпних заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи та призначене судове засідання, 20.04.2026 судом, у порядку ч.11. ст.128 ЦПК України було опубліковано на офіційному вебсайті «Судової влади України» оголошення про призначення розгляду справи в судовому засіданні 13.05.2026 на 09:00, що в сукупності з вищевикладеним свідчить про вжиття всіх адекватних, розумних та можливих заходів із метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.
Суд постановив проводити розгляд справи у відсутності відповідача, з постановленням заочного рішення, про що не заперечував позивач.
На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд даної справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025 р. вказану справу передано на розгляд судді Ярмолі О.Я. 
Ухвалою суду від 12.02.2026 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.03.2026 р. ( а.с.31).
10.03.2026 представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
10.03.2026 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду та витребувано інформацію щодо відкритих спадквових справ після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
27.03.2026 від Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори до суду надійшла витребувана інформація. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , яка приходився батьком позивачу (а.с.9, 10).
Встановленим є те, що відповідач по справі ОСОБА_2 і спадкодавець ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.12).
Встановлено, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме частка в парві власнсоті на вказану квартиру. 
Матеріалами справи підтверджено, що в листопаді 2025 державний нотаріус М.Мельничук надала роз`яснення позивачу, що спадкова спарва після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не відкривалася, та свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіти чи спадкові договри від імені ОСОБА_3 відсутні. Позивачу рекомендовано звернутися до судуз позовною заявою про продовження строків для прийняття спадщини(а.с.15).
Аналогічну інформацію щодо відсутності спадкової справи щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , було надано 27.03.2026 року суду на запит.
Встановлено, що позивач заресєтрований та проживає в АДРЕСА_2 (а.с.16) .
Згідно довідки Київської міської клінічної лікарні №12 слідує, що з 16.04.2024 по 07.05.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні (а.с.17).
Також, з 26.06.24 по 18.07.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Олександрійській клінічній лікарні м. Києва. З 18.07.2024 по 01.08.2024 на стаціонарному лікуванні в Свято-Михайлівській клінічній лікарні м. Києва. Та в подальші періоди позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджено медичною документацією (а.с.17-21).
Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач саме на прикінці визначеного законом шестимісячного строку для подання заяви для прийняття спадщини, тяжко захворів, був госпіталізований до лікарні, проходив тривалий курс реабілітації. Та дані обставини є поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини.
Позиція суду та оцінка аргументів сторін.
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Факт перебування на лікуванні в закладі охорони здоров`я у всіх випадках не може вважатися безумовною підставою для визначення додаткового строку. Важливими у цьому аспекті є тривалість стаціонарного лікування та ступінь захворювання.
Строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька позивача сплив 18.05.2024 року, а 16.04.2024 позивач був госпіталізований до лікарні. З огляду на захворювання позивача та його діагноз /інсульт, гостре порушення мозкового кровообігу геморагії з інсультгематомою, ускладнений гіпертоничний криз/, суд вважає, що таке захворювання позбавляє мобільності та можливості не лише пересуватися, а й сприймати навколишнє. Перебіг хвороби ОСОБА_1 та довготривала реабілітація зумовлювала йому суттєві обмеження щодо соціальних контактів та можливості звернутися до нотаріуса.
У постанові від 04 березня 2020 року у справі № 640/8507/17 Верховним Судом зроблено висновок про наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із тривалою хворобою позивача, яка підтверджена відповідними доказами. Така ж правова позиція ВС висловлена в постанові від 08.07.2021 року по справі № 644/4393/20
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Судом встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, тобто інші спадкоємці не зверталися із заявами про прийняття спадщини. Позивач мав намір спадкувати майно, що належало його батьку, не подавав заяву про відмову від спадщини.
Наразі, факту наявного спору щодо спадкування не виявлено, та в силу норм Закону України «Про нотаріат» саме, до повноважень нотаріусів належить перевіряти наявність спадкоємців, робити відповідні запити, перевіряти відомості Спадкового реєстру, вживати заходи до охорони спадкового майна, коли це потрібно, приймати претензії можливих кредиторів та ін.
В даному випадку, з урахуванням принципу пропорційності та справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав .
Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України", заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Судові витрати слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216,1218, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), додатковий строк, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд –якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту рішення. 
Позивач: ОСОБА_1 / РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований : АДРЕСА_2 /
Відповідач: ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП не відомий, зареєстрований : АДРЕСА_3 /
Повний текст рішення суду складено 13.05.2026 року. 
Суддя    	О. Я. Ярмола