ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 215/187/26	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., 
розглянув в порядку письмового  провадження апеляційну скаргу	 ОСОБА_1 	
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 17.03.2026р. у справі №215/187/26	
за позовом:	ОСОБА_1 	
до: про:	Криворізької міської ради  встановлення наявності компетенції (повноважень) та  зобов`язання вчинити певні дії, -, 	
ВСТАНОВИВ:

07.01.2026р. ОСОБА_1 звернулася до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1/.
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 08.01.2026р. у справі №215/187/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії - передано на розгляд за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду /а.с. 5-6/.
05.02.2026р. матеріали справи №215/187/26 надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду /а.с. 9/. 
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2026р. у справі №215/187/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу /а.с. 15/.
Позивач – ОСОБА_1 , не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, подала за допомогою поштового зв`язку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, зареєстровану судом апеляційної інстанції 09.04.2026р., з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В. 
У апеляційній скарзі посилаючись на те, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам процесуального закону, є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції від 17.03.2026р. у даній справі та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю згідно ст.315 КАС України. 
Разом з апеляційною скаргою заявником було подано заяву про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.04.2026р. у справі №215/187/26 поновлено ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2026р. в адміністративній справі №215/187/26, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2026 у справі №215/187/26 і з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 20.04.2026р. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.04.2026р. у справі №215/187/26 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 05.05.2026р., про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до Криворізької міської ради про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2026р. у справі №215/187/26 позовну заяву ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишено без руху, встановлено позивачу строк – протягом 5 днів з моменту отримання ухвали, для усунення недоліків адміністративного позову визначених у ухвалі суду /а.с. 11-12/.
З ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2026р. у справі №215/187/26 /а.с. 11-12/ вбачається, що суд першої інстанції, залишаючи без руху адміністративний позов, у резолютивній частині ухвали суд чітко визначив строк протягом якого позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, і які необхідно недоліки усунути позивачу, а саме:
1) адміністративний позов, оформлений відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: 
- із зазначенням у ньому відомостей про наявність або відсутність у відповідача електронного кабінету, у відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України;
- із зазначенням у прохальній частині позову позовних вимог, які відповідають ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України;
- із зазначенням у позові викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги із зазначенням норм матеріального права, з урахуванням повноважень відповідача, із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини та зазначенням норм матеріального права у відповідності до вимог п.4, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на вищенаведене колегія суддів, враховуючи положення ст. 160,161,169 КАС України вважає, що судом першої інстанції ухвалу від 10.02.2026р. постановлено без порушень норм чинного процесуального законодавства.
Відповідно до положень ч. 6 ст. 169 КАС України, з урахуванням положень ст. 251 КАС України, яка встановлює порядок направлення учасникам справи копій судових рішень (одним з видів якого є ухвала) у разі їх прийняття судом без виклику сторін у справі, судом першої інстанції копія вищезазначеної ухвали суду для виконання була надіслана на адресу позивача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з зворотнім повідомленням про отримання за адресою позивача, яка зазначена у адміністративному позові – АДРЕСА_1 /а.с. 1/
Вищезазначене поштове відправлення 10.03.2026р. повернулось на адресу суду першої інстанції без вручення ОСОБА_1 із відміткою відділення поштового зв`язку про повернення – «за закінченням терміну зберігання» /а.с. 14/.
Отже вищенаведені фактичні обставини свідчать про те, що судом першої інстанції у даному випадку було вжито усі надані чинним законодавством способи для повідомлення позивача про залишення його позову без руху та про необхідність у певний, встановлений судом, строк усунути недоліки адміністративного позову які зазначені судом.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, про застосування у даному випадку аналогії закону, а саме положень ч. 11 ст. 126 КАС України , якою визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином, до порядку направлення певному учаснику адміністративного процесу ухвали суду прийнятої у відсутність такого учасника з певних процесуальних питань, що свідчить про те, що у даному випадку повернення до суду першої інстанції ухвали суду від 10.02.2026р. про залишення позову ОСОБА_1 без руху, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, фактично свідчить про її вручення адресату належним чином. 
Таким чином, сам лише факт неотримання заявником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки це зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для направлення кореспонденції, вказавши її у своїй скарзі. 
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.12.2019р. у справі №2-4159/12 (провадження №61-4961св19) та від 11.06.2021р. у справі №2-6236/11 (провадження №61-659ск20). 
Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи положення ст. 169 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано без порушень норм чинного законодавства прийняв рішення про повернення позивачу адміністративного позову у справі №215/187/26 та зробив обґрунтований висновок про те, що позивачем у встановлений судом строк не було усунуто зазначені у ухвалі суду від 10.02.2026р. недоліки адміністративного позову, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України є підставою для повернення такого позову позивачу, та постановив правильну ухвалу від 17.03.2026р., що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суду. 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) серед іншого зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.С. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язанні із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає , що позивач у справі, який після подання ним адміністративного позову до суду першої інстанції у цій справі, у розумні інтервали часу не вжив заходів, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження, та не вчиняв дії спрямованих на отримання інформації з суду за своїм зверненням з позовною заявою та на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 10.02.2026р. у цій справі, не демонстрував готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що призвело до невиконання ним вимог ухвали суду щодо усунення недоліків адміністративного позову у встановлений судом строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив у цій справі обґрунтовану ухвалу від 17.03.2026р. про повернення адміністративного позову позивачу на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, тому враховуючи, що ухвала суду першої інстанції від 30.03.2023р. постановлена без порушень норм чинного процесуального законодавства, і таку ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги суперечать фактичним обставинам справи та зводяться до помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм чинного процесуального законодавства.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311,312,315,316,321,322 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2026р. у справі №215/187/26 – залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст. 329,331 КАС 
Повний текст виготовлено та підписано 18.05.2026р. 

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова