Справа № 204/2046/26
Провадження № 2/204/2540/26 

ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
04 червня 2026 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючої      судді Токар Н.В.,
за участю секретаря    Павлюк Д.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду у м.Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трасткапітал» про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трасткапітал» про захист прав споживачів в якій позивач просить суд зобов`язати відповідача надати інформацію про якість товару – автомобіля за 67 500 грн. його особистим оглядом автомобіля.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24.07.2014 року в Луцьку він уклав два договори з відповідачем. Умови договору №120001 відповідач не виконував пояснюючи це тим, що усно зобов`язався розрахуватися повністю і одномоментно в день отримання товару. Згідно умов договору відповідач зобов`язався надати послуги з придбання товару – автомобіля ціною 67 500 грн. 03.11.2014 року позивач письмово звернувся до відповідача із заявою про хід виконання договору (п.2.3.1), однак на повернутому позивачу конверті зазначено, що такої фірми за вказаною адресою не існує. З січня 2015 року відповідач зник та не виконує умови договору. Позивач вказує суду, що обрав спосіб захисту – визнання права на отримання інформації про якість товару – автомобіля ціною 67 500 грн.
Ухвалою Чечелівськийого районного суду міста Дніпра від 11 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження; справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 11.03.2026 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.
З урахуванням вимог ст.ст. 19, 274, 276, 277 ЦПК України, розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; особи, які беруть участь у справі, не викликались.
Відповідач у встановлений судом строк не надав суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що 24 липня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трасткапітал», як виконавцем, та ОСОБА_1 , як замовником, було укладено Договір №120001 (а.с.6). 
Предметом договору є надання виконавцем послуг спрямованих на придбання замовником товару, зазначеного в даному договорі і на умовах та порядку діяльності «Транскапітал» - Додаток №1, який є невід`ємною частиною даного договору. Вартість товару вказана 67 500 грн.; назва товару – автомобіль.
У відповідності до умов договору замовник зобов`язався своєчасно з 1 по 20 число кожного місяця виконувати обов`язок по сплаті щомісячного платежу в розмірі 2860,88 грн., який складається з чистого платежу в розмірі 2777,78 грн. та адміністративних витрат – 83 грн.
У якості додатку №1 до договору №12001 від 24 липня 2014 року ОСОБА_1 ознайомлено із умовами та порядком діяльності «Транскапітал» (а.с.7-8).
Згідно із ч. 1ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір являється договором про надання послуг.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ч. 2 ст. 627 ЦК України).
Закон України «Про захист прав споживачів» (далі за текстом рішення - Закон № 1023-ХІ) регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів (преамбула Закону).
Статтею 1 Закону «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просить надати інформацію про якість товару, а саме автомобіля за 67 500 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. 
Позивач зазначає, що звертався самостійно до відповідача із письмовою вимогою про надання інформації щодо ходу виконання п.2.3.1 договору, однак відповіді останнім отримано не було.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 81 ЦПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.
Частинами 1, 2 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також; достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У свою чергу критерії належності, допустимості та достовірності визначені ст. ст.77-79ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Так, на підтвердження звернення до відповідача за інформацією, позивачем надано копію лицьової сторони поштового конверту направленого від імені ОСОБА_1 на адресу ТОВ «Транскапітал-авто» на якому міститься відмітка працівника пошти про те, що такої фірми за вказаною адресою не існує (а.с.9).
Однак, зі змісту вказаного поштового конверту неможливо встановити суті звернення позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трасткапітал», яким позивачем визначено як відповідача. Відповідно і відсутні докази отримання такого листа його адресатом – одержувачем. Крім того, суд звертає увагу, що одержувачем зазначеного листа є ТОВ «Транскапітал-авто» (а.с.9). 
В обґрунтування наявності права на звернення до суду позивач зазначає, що на його думку, відповідачем порушено його права як споживача, у зв`язку з тим, що виконавцем не надано інформації про хід виконання договору, а також якості товару.
Проте, всупереч ст.ст. 4, 12, 77-79 ЦПК України, ст. 15 ЦК України позивач не вказує яким чином наявність/відсутність таких «відомостей» порушують його права як споживача, яким нормативно-правовим актом передбачено обов`язок відповідача надавати позивачу відомості щодо якості товару та не конкретизує, які саме, нібито неправомірні, дії були вчинено відповідачем, що змусило позивача звернутись з даною позовною заявою до суду до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трасткапітал».
Водночас, формулювання позивачем думки про те, що відповідачем порушено його права як споживача свідчать про те, що доводи позивача ґрунтуються лише на припущеннях, що є недопустимим та суперечить приписам ч. 6 ст. 81 ЦПК України.
Крім того, у позовній заяві позивач обмежується посиланням на статтю 4 Закону України «Про захист прав споживачів», в яких відсутній обов`язок відповідача надавати позивачу інформацію про виконання договору та якості товару.
Як вже було зазначено, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують вимоги та заперечення цієї сторони.
Позивач не надав належних, допустимих та достовірних доказів, як того вимагають норми ст.ст. 12, 81 ЦПК України, які б могли вказувати на порушення відповідачем його прав як споживача.
Враховуючи, що позивачем не надано належних доказів звернення до відповідача за інформацією про товар, отримання відповідачем такого звернення, а також обов`язку відповідача надати затребувану ним інформацію, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
У зв`язку із відмовою у задоволенні заявлених вимог за приписами ст. 141 ЦПК України судовий збір не відшкодовується.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трасткапітал» про захист прав споживачів – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Трасткапітал» (ЄДРПОУ – 39275097, місцезнаходження: 49000, м.Дніпро, вул.Краснопільська, буд.17)

Суддя     Н.В. Токар