Справа № 296/2196/26
2/296/2622/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира
в складі: головуючої - судді Пилипюк Л. М.
за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Топаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
25 лютого 2026 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшла позовна заява ОСББ «ЖК Топаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовна заява подана представником позивача Могильницькою І.М. через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд».
В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 створене Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Топаз», яке виконує функції балансоутримувача та управителя багатоквартирного будинку. Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , а тому зобов`язана брати участь в утримання спільного майна та сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території.
Представник позивача зазначає, що відповідачу щомісячно нараховувались внески на утримання будинку та прибудинкової території, внески на ремонтний фонд, внески на резервний фонд, однак ОСОБА_1 такі внески не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2025 року становить 39 018,82 гривень. Крім того, відповідач користувалась житлово-комунальними послугами, надавачем яких є ОСББ «ЖК Топаз» (опалення, водопостачання холодної і гарячої води, водовідведення, розподіл природного газу). За надані житлово-комунальні послуги у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 52 982,74 гривень.
Позивачем здійснено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати внесків на утримання спільного майна з урахуванням 3 % річних – 2 084,20 гривень та інфляційних втрат – 24 168,89 гривень.
Отже, загальний розмір заборгованості відповідача у спірних правовідносинах за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2025 року становить 118 254,65 гривень, з яких 39018,82 гривень – заборгованість по внескам на утримання спільного майна, 52982,74 гривень - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги; 2084,20 гривень — 3 % річних; 24168,89 гривень – інфляційні втрати.
На підставі наведеного позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСББ «ЖК Топаз» заборгованість зі сплати внесків співвласника багатоквартирного будинку та витрат за надання житлово-комунальних послуг за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2025 року в розмірі 118 254,65 гривень, а також судові витрати у справі.
Ухвалою судді від 09 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
23 квітня 2026 року до Корольовського районного суду міста Житомира надійшов відзив відповідача на позовну заяву. Висловлюючи свою позицію у спірних правовідносинах, ОСОБА_1 зазначає, що вона визнає позов частково, зокрема, борг у розмірі 92 001,56 гривень. Разом з тим, відповідач заперечує правовірність нарахування 3% річних і інфляційних втрат, оскільки їх нарахування здійснене позивачем в період дії воєнного стану. На підставі наведеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог про стягнення 3% річних і інфляційних втрат, а також надати їй розстрочку виконання рішення на шість місяців для сплати заборгованості у сумі 2 556 гривень щомісячно.
27 квітня 2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. На спростування аргументів відзиву представник позивача зазначає, що позивачем не здійснювалось нарахування 3% річних і інфляційних втрат на заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги. Згідно з положеннями Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески співвласників багатоквартирного будинку не є оплатою житлово-комунальних послуг. А тому, нарахування 3% річних і інфляційних втрат на заборгованість відповідача зі сплати внесків співвласника багатоквартирного будинку є правомірним.
28 травня 2026 року від аідповідача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив.
Представник позивача Могильницька І. М. у судове засідання не з`явилася. 01 червня 2026 року від представника позивача адвоката Могильницької І. М. до суду надійшли письмові пояснення щодо порядку нарахування 3 % річних та інфляційних втрат. У вказаній заяві представник позивача також просить розгляд справи здійснювати без її участі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, заявою від 23 квітня 2026 року просить розгляд справи здійснювати за її відсутності.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Суд установив, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджено інформаційною довідкою № 422586496 від 04 квітня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Відповіддю №2404985 від 0 березня 2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , дата реєстрації місця проживання – 17 листопада 2009 року.
Співвласниками будинку АДРЕСА_1 , створене ОСББ «ЖК Топаз», яке виконує функції належного утримання та використання спільного майна будинку.
Відповідно до п.1 розділу 1 статуту ОСББ «ЖК Топаз» (далі - Статут) ОСББ створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків щодо належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п.1 розділу 2 Статуту).
Пунктами 1 та 3 розділу 3 Статуту передбачено, що органами управління Об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) Об`єднання. До виключної компетенції загальних зборів належить, в тому числі: затвердження кошторису; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.
Відповідно до п.2 розділу 5 Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.
Суд установив, що згідно з протоколом №1-2021 загальних зборів ОСББ «ЖК Топаз» від 14 вересня 2021 року затверджено, що з 01 січня 2022 року внесок на утримання будинку та прибудинкової території становить 12,00 гривень за 1 м? площі, що належить співвласнику. Додатково встановлені наступні внески для співвласників будинку: 0,30 гривень за 1 м? площі приміщення, що належить співвласникові – внесок до ремонтного фонду; 0,20 гривень за 1 м? площі приміщення, що належить співвласникові – внесок до резервного фонду.
Згідно з протоколом загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , проведених 23 жовтня 2022 року, затверджено Порядок розподілу витрат на холодне водопостачання, гаряче водопостачання та водовідведення, теплопостачання між співвласниками в багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до зазначеного Порядку обсяг послуг, спожитих ОСББ « ЖК Топаз», визначається за показаннями вузла комерційного обліку, розподіл обсягу наданої послуги між співвласниками здійснюється на підставі показань індивідуальних вузлів обліку води. Плата за спожите водопостачання та водовідведення розраховується виходячи із спожитого обсягу та розміру тарифів КП «Житомирводоканал». Таким же чином здійснюється обрахунок витрат на розподіл природного газу, на гаряче водопостачання та опалення житлових та нежитлових приміщень
Протоколом № 1/06/23 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням АДРЕСА_1 , проведених 15 червня 2023 року, затверджено розмір обов`язкових внесків співвласників на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території 12,00 грн на місяць за 1 м? площі приміщення, що належить співвласникові. Додатково встановлені наступні внески для співвласників будинку: внесок до ремонтного фонду 0,30 грн на місяць з 1 м? площі приміщення, що належить співвласникові; внесок до резервного фонду 0,20 грн на місяць з 1 м? площі приміщення, що належить співвласникові; внесок на утримання паркінгу 15,74 грн на місяць з 1 м? площі приміщення, що належить співвласникові. Внески сплачуються щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця на банківські рахунки ОСББ «ЖК Топаз».
Відповідно до протоколу загальних зборів ОСББ «ЖК Топаз» №1/24 від 07 серпня 2024 року було затверджено наступні внески для співвласників: 12,00 гривень за 1 м? площі на утримання будинку та прибудинкової території; 15,74 гривень за 1 м? площі паркомісця на утримання паркінгу; 2,65 гривень за 1 м? площі приміщення - внесок до ремонтного фонду; 0,92 гривень за 1 м? площі паркомісця - внесок до резервного фонду для власників паркомісць; 0,20 гривень за 1 м? площі приміщення - внесок до резервного фонду для власників житлових та нежитлових приміщень. Такий розмір внесків затверджений на 2024-2025 роки.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2025 року, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_1 становить 118 254,65 гривень, з яких 39018,82 гривень – заборгованість по внескам на утримання спільного майна, 52982,74 гривень - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги; 2084,20 гривень — 3 % річних; 24168,89 гривень – інфляційні втрати.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд ураховує таке.
Відповідно до ст. 359 Цивільного кодексу України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.ч.1, 4 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує.
Статтею 322 Цивільного кодексу України «Тягар утримання майна» встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» одним із обов`язків співвласника є своєчасна і в повному обсязі сплата належних внесків і платежів.
Згідно зі статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»  об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.
Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку.
Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. 
Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. 
Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц).
Досліджені судом матеріали справи дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 свого обов`язку щодо утримання майна належним чином не виконує, не сплачує внески до ОСББ та не компенсує ОСББ вартість наданих житлово-комунальних послуг у повному обсязі, внаслідок чого має заборгованість.
Суд ураховує, що відповідач ОСОБА_1 заборгованість по внесках на утримання спільного майна у розмірі 39 018,82 гривень та заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 52 982,74 гривень визнає.
Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат на заборгованість до внесках на утримання спільного майна суд зазначає таке.
Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку ОСОБА_1 нараховано 3 % річних та інфляційні втрати за невиконання грошового зобов`язання на заборгованість по внесках до ОСББ на підставі ст. 625 ЦК України за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2025 року в розмірі 2084,20 гривень — 3 % річних; 24 168,89 гривень – інфляційні втрати.
Законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.
Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.12.2019 року у справі №910/6471/18 та відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України підлягають врахуванню судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Відповідно до вимог ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох процента річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
Таким чином, сплата послуги з управління багатоквартирного будинку здійснюється щомісячно, в зв`язку з чим інфляційні нарахування та три проценти річних розраховуються за кожний місяць окремо, з врахуванням у наступному місяці сум, що не були сплачені за попередні місяці.
Здійснивши перевірку правильності нарахування позивачем відповідачу 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про обґрунтованість та арифметичну правильність такого нарахування.
Контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат відповідач суду не надала.
Суд відхиляє доводи відповідача про застосування у спірних правовідносинах п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, адже у вказаній нормі законодавець врегулював суспільні відносини таким чином, що у кредитних відносинах (відносинах позики) виплати, передбачені статтею 625 ЦК України, та неустойка після 24 лютого 2022 року не нараховуються. Натомість аналогічної норми для відносин з оплати житлово-комунальних послуг законодавець на рівні ЦК України не передбачив.
Щодо доводів відповідача про безпідставне нарахування інфляційних втрат та 3% річних, то відповідно до абзацу 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих рф, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
Отже, вказана постанова стосується заборони нарахування стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих рф, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій, та не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки предмет спору, що розглядається, є відмінним. Відносини в ОСББ регулюються спеціальним Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а не Законом «Про житлово-комунальні послуги».
Внески ОСББ не є житлово-комунальною послугою у розумінні вимог ч. 2 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою однозначно передбачено: не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Крім того, постанова Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка є підзаконним нормативно-правовим актом та якою спірні правовідносини врегульовано в інший ніж у ЦК України спосіб, а саме заборонено нараховувати та стягувати неустойку, інфляційні нарахування та проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, застосуванню не підлягає з огляду на ієрархію нормативно-правових актів.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість в розмірі 118 254,65 гривень, з яких 39 018,82 гривень – заборгованість по внескам на утримання спільного майна, 52982,74 гривень - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги; 2084,20 гривень — 3 % річних; 24 168,89 гривень – інфляційні втрати.
Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суд зазначає таке.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 435 ЦПК України).
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 435 ЦПК України).
Суд ураховує, що ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтовує наявності підстав для розстрочення виконання рішення. Відповідач не підтвердила доказами свій майновий стан. В матеріалах справи відсутні відомості про місце роботи відповідача, про розмір її доходу, про наявність у неї у власності та/чи у користуванні рухомого, нерухомого майна. А тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розстрочення виконання рішення.
Розподіл судових витрат.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору (див. постанови Верховного Суду України № 6-152цс17 від 01.03.2017, № 6-1065цс17 від 16.08.2017, Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 707/2717/21).
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСББ «ЖК Топаз» сплатило судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень.
Суд ураховує, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Ураховуючи висновок суду про задоволення позову, беручи до уваги, що відповідач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати позивачу за рахунок держави, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 гривень.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Звертаючись до суду із цим позовом, ОСББ «ЖК Топаз» просить стягнути з відповідача в свою користь витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат позивач надав копію договору про надання правової допомоги від 14 квітня 2025 року; копію погодженого переліку та вартості правової допомоги; копію платіжної інструкції № 88 від 14 квітня 2025 року, відповідно до якої ОСББ «ЖК Топаз» сплатило адвокату Могильницькій І. М. гонорар у розмірі 2 500 гривень.
А тому, суд дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу ОСББ «ЖК Топаз» є реальними, доведеними, тобто є такими, що підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Ураховуючи висновок суду про задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 500 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280, 281 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Топаз» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Топаз» заборгованість зі сплати внесків співвласника та витрат на надання житлово-комунальних послуг у розмірі 118 254 (сто вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят чотири) гривні 65 копійок, з яких 39 018,82 гривень – заборгованість по внескам на утримання спільного майна, 52 982,74 гривень - заборгованість за надані житлово-комунальні послуги; 2 084,20 гривень — 3 % річних; 24 168,89 гривень – інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Топаз» 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Компенсувати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Топаз» за рахунок держави, в порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662 гривень (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЖК Топаз», адреса 10008, м. Житомир, вул. В`ячеслава Чорновола, 4, ЄДРПОУ 44382072.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Корольовського районного суду
міста Житомира        Лілія ПИЛИПЮК