Номер провадження: 33/813/854/26
Номер справи місцевого суду: 509/710/26 
Головуючий у першій інстанції Спічак В. О. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Шахової О.В., захисниці особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Головко Марини Сергіївни, прокурора Уразовського Сергія Івановича
розглянувши апеляційну скаргу захисниці Головко Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2026 року
встановив:
Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на посаді тимчасового виконувача обов`язків начальника відділу персоналу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в період з 06 вересня 2025 по 30 січня 2026 не направила до Національного агентства з питань запобігання корупції засвідченої в установленому порядку паперової копії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06 вересня 2025 № 191 про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника фінансової частини старшого солдата ОСОБА_2 та інформаційної картки до цього розпорядчого документа. Внаслідок цього, відомості про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за порушення, пов`язане з корупцією, усупереч вимог ч. 1 ст. 59 Закону України «Про запобігання корупції» не було включено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення.
В апеляційній скарзі захисниця Головко М.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2026 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях 
 ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
За доводами апеляційної скарги суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що інкриміноване правопорушення є триваючим, оскільки у даному випадку має місце обов`язок вчинити конкретну одноразову дію – направити відповідні документи до НАЗК після видання відповідного розпорядчого документа, тому правопорушення у разі невиконання такого обов`язку є закінченим з моменту, коли сплив строк для виконання відповідної дії. Визнання судом цього правопорушення триваючим фактично призводить до безпідставного продовження строків притягнення до адміністративної відповідальності, що суперечить вимогам ст. 38 КУпАП. В обґрунтування зазначених вище доводів захисниця посилається практику Верховного Суду у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №814/886/17, від 21 березня 2019 року та 24 грудня 2019 року у справі №522/19138/16-а. Зважаючи на те, що службове розслідування завершене 06 вересня 2025 року, наказ про дисциплінарне стягнення видано 06 вересня 2025 року, тому граничний строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув у грудні 2025 року. У справі відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 всіх елементів складу інкримінованого правопорушення, оскільки не доведено: наявність об`єктивної сторони правопорушення, а саме факту протиправної бездіяльності, яка б утворювала склад правопорушення; суб`єктивну сторону; наявність конкретного обов`язку саме у 
 ОСОБА_1 . Суд не встановив порядок направлення відповідних документів до ІНФОРМАЦІЯ_3 , коло посадових осіб, відповідальних за такі дії та наявність або відсутність реальної можливості виконання таких обов`язків ОСОБА_1 . Посилаючись на наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №191 від 06 вересня 2025 року, суд не перевірив ту обставину, чи доведено цей документ до відома ОСОБА_1 та чи була вона ознайомлена зі змістом цього документа. Крім цього, суд не надав належну правову оцінку доказам, наданим ОСОБА_1 про те, що на нею не було покладено обов`язок щодо вчинення відповідних дій з надіслання документів до НАЗК. Починаючи з 26 січня 2026 року ОСОБА_1 призначено на посаду начальника документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому посилання суду на те, що станом на час постановлення оскаржуваної постанови вона продовжує перебувати на посаді тимчасового виконувача обов`язків начальника відділу персоналу суперечать фактичним обставинам справи.
В судовому засіданні захисниця Головко М.С. підтримала вимоги апеляційної скарги, надала пояснення за доводами апеляційної скарги .
Прокурор Уразовський С.І. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Зважаючи на положення статті 268 КУпАП, які не містять імперативної заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд, врахувавши фактичні обставини справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Як на підставу задоволення вимог апеляційної скарги захисниця посилається на відсутність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення з підстав викладених в апеляційній скарзі.
З мотивувальної частини оскаржуваної постанови убачається, що висновки про наявність у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, суд мотивував тим, що старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, недбало поставилася до військової служби, зокрема, усупереч вимог ст. 59 Закону № 1700-VII, п. 4 Розділу ІІ Положення № 166 та п. 1.9 Положення № 81: у період з 06.09.2025 по 30.01.2026 не направила до Національного агентства засвідченої в установленому порядку паперової копії розпорядчого документа наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06.09.2025 № 191 та інформаційної картки до цього розпорядчого документа про накладення на старшого солдата ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення за вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення.
Апеляційний суд погоджується з такими аргументами сторони захисту, зважаючи на таке.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.
При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Частина перша статті 172-15 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби. Частина друга цієї статті встановлює відповідальність діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Диспозиція вказаної норми ст. 172-15 КУпАП передбачає відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, указана норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують порядок проходження військової служби.
З матеріалів справи убачається, що згідно посвідчення офіцера НОМЕР_1 ОСОБА_1 має військове звання – молодший лейтенант, присвоєне наказом командуючого ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №342 від 04 серпня 2023 року, обіймає посаду – офіцер відділення призову ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначена зазначеним вище наказом (а.с. 12-13).
На підставі наказу №238 від 26 серпня 2025 року допущено до тимчасового виконання обов`язків начальника групи персоналу ІНФОРМАЦІЯ_6 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , старшого офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 15).
До функціональних обов`язків начальника групи персоналу ІНФОРМАЦІЯ_6 , серед іншого, відноситься: здійснення контролю за дотриманням чинного законодавства України, вимог нормативно-правових актів Міністерства оборони України, Генерального штабу України, командувача Сухопутних військ Збройних Сил України, командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » з питань, віднесених до компетенції групи персоналу територіального центру (а.с. 16).
Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 14 серпня 2025 року у справі №590/6303/24 старшого солдата ОСОБА_2 , який перебуваючи на посаді начальника фінансової частини ІНФОРМАЦІЯ_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП. Це судове рішення набрало законної сили 25 серпня 2025 року, його копія надійшла на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 26 серпня 2025 року (а.с. 69).
20 серпня 2025 року керівник Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону звернувся з поданням до начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 у якому просив: призначити службове розслідування з метою виявлення причин та умов, що сприяли порушенню вимог Закону України «Про запобігання корупції» начальником фінансової частини ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_2 . На виконання п. 4 Розділу II Положення про Єдиний і державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого Рішенням національного агентства з питань запобігання корупції №166 від 09 лютого 2018 року, протягом п`яти робочих днів з дня підписання розпорядчого документа про накладення на особу дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення надати на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції електронну та засвідчену в установленому порядку паперовому копію відповідного розпорядчого документа разом з інформаційною карткою до розпорядчого документа про накладення (скасування розпорядчого документа про накладення) дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень (а.с. 27-29).
На підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №168 від 04 вересня 2025 року призначено службове розслідування щодо з`ясування причин неподання у встановлені строки начальником фінансової частини старшим солдатом ОСОБА_2 декларації до НАЗК (а.с. 33).
За результатами проведення вказаного вище службового розслідуванням на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №191 від 06 вересня 2025 року начальника фінансової частини старшого солдата ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «зауваження». 
11 вересня 2025 року за №5/10/2082 начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав копію службового розслідування на адресу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону (а.с. 30).
Згідно листа НАЗК №49-06/98890-25 від 08 грудня 2025 року станом на 05 грудня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_4 до НАЗК не надходила електронна та засвідчена паперова копія наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06 вересня 2025 року №191 разом з інформаційною карткою. Уповноважені підрозділи (уповноважені особи) з питань запобігання та виявлення корупції ІНФОРМАЦІЯ_4 не інформували НАЗК про не направлення наказу та відповідної інформаційної довідки (а.с. 47).
Відомості про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом трьох робочих днів з дня надходження до Національного агентства від кадрової служби державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, а також підприємства, установи та організації завіреної в установленому порядку паперової копії наказу про накладення дисциплінарного стягнення (абзац 4 частини першої статті 59 Закону України «Про запобігання корупції»).
Кадрові служби органів державної влади, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ та організацій, посадові особи яких є суб`єктами відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, протягом п`яти робочих днів з дня підписання розпорядчого документа про накладення на особу дисциплінарного стягнення або скасування розпорядчого документа про накладення дисциплінарного стягнення за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення зобов`язані надати Реєстратору електронну та засвідчену в установленому порядку паперову копію відповідного розпорядчого документа разом з інформаційною карткою до розпорядчого документа про накладення (скасування розпорядчого документа про накладення) дисциплінарного стягнення на особу за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень (додаток 1) (Пункт 4 розділу II в редакції Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 605 від 01.03.2019; із змінами, внесеними згідно з Наказом Національного агентства з питань запобігання корупції № 122/22 від 31.03.2022). 
Отже, у порушення зазначених вище вимог закону, старший сержант ОСОБА_1 , обіймаючи посаду тимчасово виконувача обов`язків начальника групи персоналу ІНФОРМАЦІЯ_6 , не надіслала у встановлений законом п`яти денний строк на адресу НАЗК електронну та засвідчену в установленому порядку паперову копію відповідного розпорядчого документу (наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06 вересня 2025 року №191) та інформаційну картку до цього розпорядчого документа про накладення на старшого солдата ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення за вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення. 
Аргументи сторони захисту про те, що на ОСОБА_1 не покладено виконання зазначеного вище обов`язку спростовуються вказаними вище положеннями закону, з яких убачається, що обов`язок надіслання вказаних вище документів до НАЗК законодавець покладає саме на кадрову службу органу державної влади, а не на будь-яку іншу службову (посадову) особу. 
Тому, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд, дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КУпАП, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду в цій частині не спростовують.
Також, як на підставу скасування постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2026 року, захисниця посилається на те, що усупереч ст. 38 КУпАП, суд не дотримався вимог закону в частині строку накладення адміністративного стягнення, зважаючи на те, що інкриміноване правопорушення не є триваючим, тому висновки суду про те, що строки накладення стягнення станом на час винесення постанови не сплинули є помилковими. 
В судовому засіданні прокурор, заперечуючи проти таких доводів сторони захисту, посилався на те, що скоєне правопорушення є триваючим та часом його виявлення є день складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 31 січня 2026 року.
Щодо таких аргументів сторони звинувачення і захисту, апеляційний суд зауважує про таке.
Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті (ч.2 ст. 38 КУпАП).
За змістом наведених норм початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення пов`язується з днем виявлення правопорушення лише у випадку вчинення триваючого правопорушення.
Триваючі правопорушення є проступками, пов`язаними з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою.
Такі правопорушення припиняються виконанням регламентованих обов`язків або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Як правило, ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. За невиконання вимог чинного законодавства установлено адміністративну відповідальність. Відомо, що триваючі правопорушення припиняються, якщо факт цих правопорушень виявлено компетентним органом при проведенні перевірок.
Ураховуючи, що об`єктивна сторона інкримінованого правопорушення характеризується тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, а саме правопорушення є наслідком протиправної бездіяльності, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується апеляційний суд в цілому дійшов правильного висновку, що інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення є триваючим. 
Водночас, місцевий суд залишив поза увагою такі обставини.
Початок перебігу строку накладення адміністративного стягнення при триваючому правопорушенні слід пов`язувати з днем виявлення його виявлення. Днем виявлення правопорушення слід також вважати і день, коли до уповноваженого органу надійшли будь- які відомості про можливе вчинення адміністративного правопорушення (див. постанови Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 461/1393/16-а, від 28 лютого 2019 року у справа № 149/2498/17).
За матеріалами цієї справи, 08 грудня 2025 року за №312633-25 до Офісу Генерального Прокурора, як уповноваженого органу від НАЗК надійшов лист №49-06/98890-25 від 08 грудня 2025 року, який містив інформацію про те, що станом на 05 грудня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_4 до НАЗК не надходила електронна та засвідчена паперова копія наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 06 вересня 2025 року №191 разом з інформаційною карткою. Уповноважені підрозділи (уповноважені особи) з питань запобігання та виявлення корупції ІНФОРМАЦІЯ_4 не інформували НАЗК про не направлення наказу та відповідної інформаційної довідки (а.с. 47).
З огляду на вказане, днем виявлення правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 , слід вважати саме 08 грудня 2025 року, тобто день, коли до Офісу Генерального Прокурора надійшли відомості про можливе вчинення уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 адміністративного правопорушення.
Відтак, тримісячний строк накладення адміністративного правопорушення при триваючому правопорушенні, як то передбачено ч.2 ст. 38 КУпАП, у цьому випадку обраховується саме з 08 грудня 2025 року і спливав 08 березня 2026 року, однак стягнення судом накладено 17 березня 2026 року, тобто поза межами строку, встановленого судом.
Аргументи прокурора про те, що тримісячний строк для накладення стягнення має обраховуватися з 31 січня 2026 року ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права, оскільки прокурор фактично ототожнює день виявлення правопорушення з днем складення протоколу про адміністративне правопорушення, що суперечить фактичним обставинам цієї справи.
Згідно з ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Підсумовуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2026 року скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Керуючись ст. 294 КУпАП
постановив:
Апеляційну скаргу захисниці Головко Марини Сергіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 березня 2026 року скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя        Ю.П. Лозко