Справа № 716/448/26 
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.05.2026 м. Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:
головуючого судді Вайновської О.Є.,
секретаря судового засідання Бортніка А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
20.03.2026 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №101818353 від 17.08.2021 року укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 , за яким відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів, на умовах повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом.
В обґрунтування позову посилалося на те, що у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань у ОСОБА_1 перед первісним кредитором виникла заборгованість за договором №101818353 від 17.08.2021 року в розмірі 22649,02 грн.
17.01.2022 було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101818353.
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101818353.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача вищевказаним договором.
Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.03.2026 по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання. Відзив на позов не подав.
За таких обставин суд ухвалює заочне рішення, на підставі наявних у справ доказів, на що позивач надав згоду, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 17.08.2021 року ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №101818353, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 30 днів з кінцевою датою повернення 16.09.2021, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.8-13).
Договір №101818353 від 17.08.2021 року укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем – електронним підписом одноразовим ідентифікатором L74034 (а.с.8).
Також відповідачем підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту відповідно до якого погоджено суму кредиту 5000,00 грн; строк кредитування 30 днів (а.с.14).
Згідно п.1.2., 1.3, 1.4 Договору позики відповідач отримав кредит в розмірі 5000,00 грн, строком на 14 днів, з кінцевою датою повернення – 16.09.2021.
Відповідно до п.1.5.2. проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1.50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
За п.1.5.1. комісія за надання кредиту – 1000,00 грн.
Пунктом 2.3.1.2. Договору передбачено, що Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. 
Відповідно до п.2.2.1. позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених п.1.5.1.-1.5.2. договору в термін вказаний п.1.4. Якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п.1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п.1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3. договору.
Згідно квитанції №bf5db955-3d4c-4a73-9026-9ecc68c1ea45_637648126158744620 від 17.08.2021 позивачем здійснено переказ грошових коштів відповідачу на карту у сумі 5000,00 гривень на кртку з маскою НОМЕР_1 , призначення платежу: зарахування на карту 5000,00 грн (а.с.22).
Відповідно до довідки про ідентифікацію ОСОБА_1 з зазначенням своїх особистих даних, надав згоду на укладення кредитного договору та підписав особистим електронним ідентифікатором договір (а.с.21).
17.01.2022 було укладено договір №17-01/2022-54 відповідно до якого ТОВАРИСТВО 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «Мілоан» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101818353 від 17.08.2021 року (а.с.27-38).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №17-01/2022-54 ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 (а.с.38).
Згідно договору про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року №10-01/2023 ТОВ Фінансова компанія «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до ТОВ «Коллект центр», зазначене також підтверджується актом приймання передачі реєстру боржників від 10.01.2023 року (а.с.39-52).
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №101818353 від 17.08.2021 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість перед позивачем станом на дату відступлення права вимоги – 22649,02 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 4167,00 грн; заборгованість за процентами 17482,02 грн, комісія – 1000,00 грн (а.с.25,26).
Контррозрахунку відповідач не надав. 
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг`накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
За частинами 4, 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір про споживчий кредит №101818353 від 17.08.2021 року підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, а тому факт укладення кредитного договору підтверджений належними та допустимими доказами.
Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-78, 81, 83-84, 228, 229, 235, 243, 264-265 ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру заборгованості, наявності доказів, що її підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення в справі неможливо. 
Частинами 1 та 2 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до статей 1080, 1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Надані позивачем докази підтверджують що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №101818353 від 17.08.2021 від 11.12.2021 року.
Аналізуючи надані позивачем розрахунки до кредитного договору №101818353 від 17.08.2021 року суд вбачає, що відповідачем ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти в розмірі 5000,00 грн відповідно до умов кредитного договору, а отже заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту в розмірі 4167,00 грн (з урахуванням сплати 20.10.2021 тіла кредиту в сумі 833,00 грн), комісією 1000,00 грн є встановленою у вказаному розмірі, бо кредит було отримано у вказаній сумі, заборгованість за тілом кредиту не змінювалася протягом строку кредитування, а отже позовні вимоги позивача в цій частині підлягають повному задоволенню. 
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом в сумі 17482,02 грн суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК. 
Позивачем заявлено вимогу про стягнення процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 17.08.201 по 30.11.2021 включно. При тому що строк кредитування закінчився 16.09.2021.
Такі вимоги позивача про стягнення процентів, нарахованих після 16.09.2021, тобто після закінчення строку кредитування, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. 
Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Такі висновки суду, узгоджуються з позицією Великої палати ВС, висловленою у постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18.
Посилання позивача в даному випадку на погоджені умови кредитного договору викладені в 2.3.1.2 щодо пролонгації кредитного договору за умови продовження користуання кредитними коштами після закінчення строку кредитування суперечать положенням ст.1048 ЦК України, оскільки нарахування процентів за корстуання кредитними коштами можливе лише в межах строку кредитування і не здійснюється після його закінчення навіть за умови несвоєчасного повернення кредиту. За корсттування кредитними коштами понад строк кредитування передбачена відповідальність, визначена ч.2 ч.625 ЦК України. 
Прологнація умов кредитного договору могла відбутися за умов визначених у п.2.3.1.1 кредитного договору, тобто у разі сплати позичальником частки заборгованості, процентів, комісії на умовах визначених договором. Проте, з розрахунку заборгованості не вбачається таких обставин, а отже підстави для прологнації кредитного договору відсутні. 
Сплата 20.10.2021 тіла кредиту в сумі 833,00 грн відбулася поза межами строку кредитування (16.09.2021), а отже не пролонгувала кредитний договір на підтаві п.2.3.1.1 крдитного договору і зарахована судом як часткова сплата заборгованості. 
За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що нарахування за кредитним договором процентів після 16.09.2021 є необґрунтованою, адже пролонгація кредитного договору не відбулася, а отже встановленою є заборгованість з процентів в розмірі 2250,00 грн, розрахована за період з 17.08.2021 по 16.09.2021, тобто в межах погодженого строку кредитування. 
В решті позову ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №101818353 від 17.08.2021 року слід відмовити. 
Вирішуючи питання про судові витрати, суд виходить з положень частин 1 та 3 (пункт 1) ст.133 ЦПК України, згідно яких судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім цього, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 гривень.
Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На виконання вимог ч.3 ст.137 ЦПК України позивачем до позову додано: Договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 року (а.с.60-62), укладений між АО «Лігал Ассістанс» та ТзОВ «Колект Центр»; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с.64-65); заявку про надання юридичної допомоги № 221 (а.с.66), згідно з якою усна консультація 4000 грн. (2 годин по 2000 грн.), ціна за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн (3 години по 3000,00 грн) та разом 13000,00 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Враховуючи, що позов ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №101818353 від 17.08.2021 року задоволено частково (4167,00 (тіло) +2250,00 (проценти) +1000,00 грн (комісія)=7417,00/22649,02 (ціна позову)*100%=32,75%), частковому стягненню з відповідача підлягають і судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 871,94 грн (2662,40*32,75%=871,94 грн)та на професійну правничу допомогу у сумі 4257,50 гривень (32,75*13000/100), тобто пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.509, 525-526, 530, 626, 628, 629, 633-634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,– задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за договором № 101818353 від 17.08.2021, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 4167,00 грн, заборгованості по процентах 2250,00 грн, заборгованості по комісії – 1000,00 грн, а всього 7417 (сім тисяч чотириста сімнадцять) гривень. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог, -відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) судовий збір в розмірі 871 (вісімсот сімдесят одна) гривня 94 (дев`яносто чотири) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (01133, місто Київ, вулиця Мечнікова, 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926) витрати на правову допомогу в розмірі 4257(чотири тисячі двісті п`ятдесят сім) гривень 50 (п`ятдесят) .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Суддя О.Є. Вайновська