У х в а л а
25 червня 2026 року
м. Київ
Справа № 462/7919/23
Провадження № 61-5543ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Пархоменка П. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження ОСОБА_1 (далі - скаржниця)
на постанову Львівського апеляційного суду від 6 березня 2026 року 
у справі за позовом скаржниці до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі - відповідачі) про визначення часток у праві спільної сумісної власності, поділ майна подружжя, стягнення грошової компенсації вартості частки майна подружжя та
в с т а н о в и в :
1. 12 жовтня 2023 року скаржниця звернулася до суду з позовом, у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 7 березня 2025 року просила: 
(1) визначити частки у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 (далі - квартира): за ОСОБА_2 - 1/2 ідеальної частки, за ОСОБА_3 - 1/2 ідеальної частки; 
(2) припинити право спільної сумісної власності відповідачів на квартиру;
(3) визначити частки у праві спільної сумісної власності на будівельні матеріали, з яких самочинно проведено прибудову та надбудову мансардного поверху до квартири: за ОСОБА_2 - 1/2 ідеальної частки, за ОСОБА_3 - 1/2 ідеальної частки;
(4) визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя скаржниці та ОСОБА_2 1/2 ідеальної частки квартири;
(5) визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя скаржниці та ОСОБА_2 1/2 ідеальної частки будівельних матеріалів, із яких самочинно проведена прибудова та надбудова мансардного поверху до квартири;
(6) поділити майно, яке скаржниця набула з ОСОБА_2 за час шлюбу, виділивши їй і визнавши за нею право власності на 1/4 ідеальну частку квартири;
(7) стягнути з ОСОБА_2 на користь скаржниці 189 000,00 грн грошової компенсації вартості 1/4 ідеальної частки будівельних матеріалів, з яких самочинно проведена прибудова та надбудова мансардного поверху до квартири; 
(8) припинити право скаржниці на 1/4 ідеальну частку будівельних матеріалів, з яких самочинно проведена прибудова та надбудова мансардного поверху до квартири.
2. 26 вересня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив позов:
- визначив частки у праві спільної сумісної власності на квартиру: 1/2 ідеальну частку за ОСОБА_2 і 1/2 ідеальну частку за ОСОБА_3 , припинивши право спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на квартиру;
- визначив частки у праві спільної сумісної власності на будівельні матеріали та обладнання, що були використані в процесі самочинно проведених прибудови та надбудови мансардного поверху до квартири (додаток 3 до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1633-Е від 27 грудня 2024 року (т. 1, а. с. 213-220)): 1/2 ідеальну частку за ОСОБА_2 і 1/2 ідеальну частку за ОСОБА_3 ;
- у порядку поділу спільного майна подружжя:
визнав за скаржницею право власності на 1/4 ідеальну частку квартири;
стягнув із ОСОБА_2 на користь скаржниці 189 000 грн компенсації вартості 1/4 ідеальної частки будівельних матеріалів та обладнання, що були використані в процесі самочинно проведених прибудови та надбудови мансардного поверху до квартири (додаток 3 до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 1633-Е від 27 грудня 2024 року (т. 1, а. с. 213-220)), припинивши право скаржниці на 1/4 ідеальну частку будівельних матеріалів та обладнання, що були використані в процесі самочинно проведених прибудови та надбудови мансардного поверху до квартири.
3. 6 березня 2026 року Львівський апеляційний суд ухвалив постанову, згідно з якою:
- скасував рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог про 
визначення часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, 
визначення часток у праві спільної сумісної власності на будівельні матеріали й обладнання, що були використані в процесі самочинно проведених прибудови та надбудови мансардного поверху до квартири, 
визначення часток у будинку, 
визнання права власності на 1/4 ідеальну частку в квартирі,
припинення права на 1/4 ідеальну частку будівельних матеріалів і обладнання, що були використані під час самочинно проведених прибудови та надбудови мансардного поверху до квартири; 
- ухвалив в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні вказаних вимог; 
- залишив без змін рішення суду першої інстанції у частині вирішення позову про стягнення грошової компенсації вартості 1/4 ідеальної частки будівельних матеріалів та обладнання, що були використані в процесі самочинно проведених прибудови і надбудови мансардного поверху до квартири.
4. 20 квітня 2026 року скаржниця подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
5. 27 квітня 2026 рокуВерховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою касаційну скаргу залишив без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення копії тієї ухвали. Скаржниця мала додатково обґрунтувати поважність причини пропуску строку на касаційне оскарження та необхідності його поновлення, надавши відповідну інформацію з належним документальним підтвердженням та доплатити 17 545,60 грн судового збору.
6. 5 червня 2026 року скаржниця подала заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додала квитанцію про сплату 17 545,60 грн судового збору, картку руху документа, згідно з якою до електронного кабінету представника скаржниці копія оскарженої постанови надійшла 21 березня 2026 року, та копію заяви від 6 березня 2026 року про видачу копії судового рішення, внизу якої є підпис скаржниці про отримання такої копії 20 березня 2026 року.
6.1. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).
6.2. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).
6.3. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).
6.4. 6 березня 2026 року апеляційний суд проголосив вступну та резолютивну частини оскарженої постанови, повний текст якої склав 16 березня 2026 року.. Копію цього судового рішення скаржниця отримала у приміщенні суду 20 березня 2026 року, а її представник - 21 березня 2026 року до електронного кабінету. Підтвердила зазначене копією заяви про видачу судового рішення та карткою руху документа. Оскільки касаційну скаргу подала 20 квітня 2026 року (понеділок), тобто протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскарженої постанови, пропущений строк на касаційне оскарження слід поновити.
7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).
8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана із дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених у пунктах 1 і 4 частини другої статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження:
- апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постановах:
Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20, від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц, від 22 вересня 2020 року у справі № 209/3085/20,
Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/18272/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 615/1364/16-ц, від 17 серпня 2022 року у справі № 522/8676/20, від 17 січня 2024 року у справі № 522/17831/20
Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 344/5437/17, від 15 квітня 2020 року у справі № 565/495/18;
- апеляційний суд не дослідив належно зібрані докази (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України);
Керуючись статтями 260, 261, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1. Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 6 березня 2026 року.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 6 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення часток у праві спільної сумісної власності, поділ майна подружжя та стягнення грошової компенсації вартості частки майна подружжя.
3. Витребувати із Залізничного районного суду міста Львова цивільну справу № 462/7919/23.
4. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги з доданими до неї матеріалами; роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Судді		Д. А. Гудима	
		Є. В. Краснощоков	
		П. І. Пархоменко