Придніпровський районний суд м.Черкаси    

Справа № 711/4247/26
Провадження № 2/711/2652/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
заочне 
20 травня 2026 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Кондрацької Н.М.
при секретарі Мелещенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Фінансова Русь» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних,-
в с т а н о в и в:
Адвокат Шахов О.М., який діє в інтересах Кредитної спілки «Фінансова Русь» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних. 
Позовні вимоги мотивує тим, що 09.09.2008 між Кредитною спілкою «Фінансова Русь» та членом кредитної спілки ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0000188, відповідно до якого кредитодавець передав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 100 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти у розмірі 50 % річних за користування ним у строк до 09.09.2009 у порядку та на умовах, що визначені даним Договором. Відповідно до п. 5.1. Договору № 0000188 та Графіку повернення кредиту та сплати процентів ОСОБА_1 зобов`язувалась щомісячно сплачувати кошти в рахунок погашення кредиту та проценти за користування кредитом. 25.11.2011 року через відсутність вчасної сплати чергових платежів визначених Додатком 1, Кредитор був змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси 08.11.2012 позов КС «Фінансова Русь» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Нафтаком» по справі № 2/5012/2011 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0000188 від 09.09.2008 було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Фінансова Русь» заборгованість за кредитним договором № 0000188 від 09.09.2008 у сумі 330 330, 15 грн., з яких 100000 грн. становили суму неповернутого кредиту, 230330,15 грн.- сума процентів за Договором. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 3 219 гривень. Рішення суду 19.11.2012 набрало законної сили, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, що встановленні у справі № 2/5011/2011 не підлягають доказуванню і мають преюдиціальне значення для вирішення справи, що розглядається. Рішенням від 08.11.2012 року було встановлено, що КС «Фінансова Русь» виконала свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 , надавши їй у кредит грошові кошти в сумі 100000,00 грн, а відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за Договором № 0000188 належним чином не виконала, чим порушила умови Договору № 0000188, в зв`язку з чим має заборгованість за Договором № 0000188 в сумі 330330,15 грн. 
Придніпровським районним судом міста Черкаси 11.12.2012 року було видано виконавчий лист № 2/5012/2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Фінансова Русь» заборгованості за кредитним договором № 0000188 в сумі 330330 грн. 15 коп. відповідно до відміток приватного/державного виконавця про виконання рішення або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причини повернення у виконавчому листі, виконавчий лист неодноразово пред`являвся до виконання, було утримано 1523,51 грн. Станом на момент подачі позову у провадженні приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича перебуває виконавче провадження № 70765124 щодо примусового виконання рішення від 08.11.2012 року. На момент подачі позову рішення від 12.12.2012 не виконане, що є підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.З ухваленням рішення суду від 08.11.2012 про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за вищевказаним Кредитним договором № 0000188 від 09.09.2008 не припинилося та триватиме до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, що свідчить про те, що кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Згідно розрахунку: 23.04.2026 року - 04.09.2025 року = 232 календарні дні; 04.04.2017 року + 232 календарні дні = 22.11.2017 року. З урахуванням викладеного вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 3% річних за період часу з 22.11.2017 по 23.02.2022 включно у розмірі 12 772,60 грн.; інфляційні втрати за період часу з 22.11.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 37 152,81 грн.
Таким чином, просить стягнути з відповідача на користь позивача 49 925, 41 грн., з яких: 12 772, 60 грн. -3% річних та 37 152, 81 грн. - інфляційні втрати, а також судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.04.2026 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, до початку подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без участі позивача та його представника, підтримують заявлені вимоги, щодо ухвалення заочного рішення суд не заперечують. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, була належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, на підставі ст. ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.
У судовому засіданні встановлено, що 09.09.2008 між Кредитною спілкою «Фінансова Русь» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0000188, відповідно до якого кредитодавець передав позичальнику у кредит грошові кошти в сумі 100 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти у розмірі 50 % річних за користування ним у строк до 09.09.2009 у порядку та на умовах, що визначені даним Договором.
У зв`язку з порушенням позичальником умов договору та невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором № 0000188 від 09.09.2008 у відповідача виникла заборгованість, внаслідок чого КС «Фінансова Русь» змушена була звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Нафтаком» про стягнення заборгованості. 
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси 08.11.2012 позов КС «Фінансова Русь» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Приватного підприємства «Нафтаком» про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 0000188 від 09.09.2008 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Фінансова Русь» заборгованість за кредитним договором № 0000188 від 09.09.2008 у сумі 330 330, 15 грн., а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 3 219 грн. (а.с. 9-10).
Згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
На виконання указаного рішення суду, яке набрало законної сили 19.11.2012 Придніпровським районним судом було видано виконавчий лист № 2/5012/2011 від 11.12.2012 для пред`явлення до виконання.
Як вбачається з відомостей про виконавче провадження від 23.04.2026 приватним виконавцем Черкаської області Недоступом Д.М. 16.01.2023 було відкрито виконавче провадження № 70765124 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Фінансова Русь» заборгованості за кредитним договором № 0000188 від 09.09.2008 у сумі 330 330, 15 грн. Після чого у межах виконавчого провадження з метою виконання рішення суду приватним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій. Наразі указане виконавче провадження є відкритим. (а.с.12-14). 
Предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України у зв`язку з неналежним виконанням судових рішень про стягнення грошових коштів.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). 
Відповідно до частин 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
За змістом ст. ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
В позовній заяві представник позивача вказує, що рішення суду не виконано, з огляду на те, що відповідач порушила вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, тому КС «Фінансова Русь» має право в межах трирічного строку стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 49925,41 грн.
Так, статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні майнових витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 757/44680/15-ц (провадження № 61-32171сво18) зазначено, що «в постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 3-1522гс16 зроблено висновок, що «зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК), а тому 12 квітня 2016 року (дата здійснення розрахунку за виконані роботи) і є датою, коли зобов`язання припинилося. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.
Згідно розрахунків наведених позивачем 3% річних за період часу з 22.11.2017 по 23.02.2022 включно становить у розмірі 12 772,60 грн.; інфляційні втрати за період часу з 22.11.2017 року по 23.02.2022 року - 37 152,81 грн.
Отже, відповідач має невиконане грошове зобов`язання перед позивачем, що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). 
Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
При цьому, відповідачем жодних належних доказів на спростування розрахунків відповідача не надано.
Тож, позивачем до суду надано розрахунок заборгованості, який на час розгляду справи є не спростований, а тому суд приймає даний розрахунок за належний доказ у даній справі. 
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3328,00 грн., оскільки будь – які відомості щодо наявності пільг у відповідача, що дає підстави для звільнення останньої від його сплати у матеріалах справи відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1049, 1054, 1082 ЦК України, ст. ст.78, 81, 89, 141, 244, 264-268, 274, 280-284, 352-354 ЦПК України, суд, - 
у х в а л и в:
Позов Кредитної спілки «Фінансова Русь» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно позову зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Фінансова Русь» (ЄДРПОУ 35220946, місцезнаходження юридичної особи: м. Черкаси, вул. Одеська, 50, оф. 710) інфляційні втрати у розмірі 37 152, 81 грн. та 3% річних- 12 772, 60 грн., що разом становить 49 925, 41 грн. та 3328,00 грн. судового збору, а всього 53253,41 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 20.05.2026.

Головуючий:	  	Н.  М.  Кондрацька