Справа № 627/916/24 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бугаєнко І.В.,
за участі секретаря В`юнник В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську Харківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про поновлення на роботі –

ВСТАНОВИВ:

Позивач, через свого представника – адвоката Турутя З.О. звернулася до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог від 21.10.2024, просить поновити строк на звернення до суду з позовом про поновлення на посаді та: 1) визнати протиправним та скасувати наказ Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 22 квітня 2024 року № 38-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області з 23 квітня 2024 року, у зв`язку з реорганізацією комунальної бюджетної установи, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; 2) визнати протиправним та скасувати розпорядження Краснокутської селищної Ради Богодухівського району Харківської області від 22 квітня 2024 року № 355-к про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області з 23 квітня 2024 року, у зв`язку з реорганізацією комунальної бюджетної установи, відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України; 3) поновити ОСОБА_1 в Комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області на посаді рівнозначній тій, з якої ОСОБА_1 було звільнено на підставі наказу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 22 квітня 2024 року № 38-к та розпорядження Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 22 квітня 2024 року № 355-к; 4) стягнути на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23 квітня 2024 року по дату ухвалення рішення в розмірі 164 949,90 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач протягом 27 років безперервно працювала в Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, з них 13 років на посаді керівника.
05 січня 2011 року позивачку було призначено виконуючою обов`язки директора територіального центру Краснокутської РДА, а у подальшому з 15 травня 2011 року - директором територіального центру Краснокутської РДА. 
Рішенням Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 5696 -VIII від 06 лютого 2024 року було, зокрема, вирішено реорганізувати шляхом злиття Комунальний заклад «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (ЄДРПОУ 26201026) та Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (ЄДРПОУ 25190823) та створити Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. 
У результаті реорганізації шляхом злиття вирішено припинити юридичну особу - Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Також вирішено здійснити організаційно-правові заходи щодо звільнення або подальшого працевлаштування директорів Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Світлани Сургай та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Віти Ткаченко, згідно з чинним законодавством України.
Комунальний заклад «Центр соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області є правонаступником прав та обов`язків Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
07.02.2024 Краснокутською селищною радою Богодухівського району Харківської області було винесено розпорядження № 78-К про попередження Віти Ткаченко про реорганізацію шляхом злиття Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та створення Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
Листом від 07.02.2024 № 01-20/929, який позивачка отримала 19.02.2024, останню було повідомлено про реорганізацію шляхом злиття Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та створення Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Крім того, позивача було попереджена про її звільнення з займаної посади директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, відповідно до пункту 1 ст. 40 КЗпП України. 
Крім того, позивачку було повідомлено про те, що в структурі створеного Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області є вакантна посада фахівця з соціальної роботи відділення соціальної адаптації, яку їй було запропоновано обійняти, про що повідомити до 06 квітня 2024 року.
Крім того, листом від 16 квітня 2024 року № 01-20/2666 за підписом Краснокутського селищного голови позивачці було запропоновано до 20 квітня 2024 року повідомити про прийняте рішення щодо зайняття посади фахівця з соціальної роботи відділення соціальної адаптації Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. На що, листом від 17 квітня 2024 року позивач повідомила Краснокутського селищного голову, що від працевлаштування на вакантні посади не відмовляється та просить при призначенні на посаду врахувати її досвід роботи, освіту, стаж роботи в соціальній сфері.
Проте, Краснокутською селищною радою Богодухівського району Харківської області було винесено розпорядження від 22 квітня 2024 року № 355-к «про звільнення ОСОБА_2 », на виконання якого Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області в особі Голови комісії з реорганізації ОСОБА_3 було видано наказ від 22 квітня 2024 року № 38 про звільнення ОСОБА_2 з 23 квітня 2024 року. Копію вказаного наказу позивачкою отримано 22 квітня 2024 року.
Отже, сторона позивача вважає розпорядження Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 22 квітня 2024 року № 355-к та наказ Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 22 квітня 2024 року № 38 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позивач підлягає поновленню на роботі.
Представник позивача зазначає, що позивачку було звільнено на підставі пункту 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку з реорганізацією комунальної бюджетної установи.
Так, Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області було утворено шляхом злиття Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. При цьому позивачці не було запропоновано керівні посади у Комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, хоча з огляду на вимоги частини третьої статті 49-2 КЗпП України, посади саме зазначеної категорії мали бути в першу чергу запропоновані позивачці. Представник позивача зауважує, що листом від 17.04.2024 позивачка повідомила про те, що не відмовляється від працевлаштування на вакантні посади.
Отже, у даному випадку мало місце порушення приписів статті 5-1, пункту 1 частини другої статті 40 та частин першої-третьої статті 49-2 КЗпП України щодо забезпечення відповідачем гарантованих позивачці прав на сприяння у збереженні роботи та дотримання процедури її вивільнення.
Оскільки Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області є правонаступником Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, отже, остання повинна бути поновлена на рівнозначній посаді в Комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Тобто, посада, на якій необхідно поновити позивачку, має бути рівнозначною посаді директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. 
Крім того, в уточненій позовній заяві від 21.10.2024 представник позивача зазначає, що, відповідно до довідки КЗ "Центр надання соціальних послуг" Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області від 15.10.2024 № 01-16/368, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 1186,69 грн. У період з 23.04.2024 (дата звільнення ОСОБА_1 ) по 01.11.2024 (дата судового засідання по справі) було 139 робочих днів. Отже, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 складає 1186,69 грн * 139 робочих днів = 164 949,90 грн., саме цю суму позивач і просить суд стягнути на її користь.
06.12.2024 до суду від Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області надійшов відзив, в якому зазначено наступне. Так, 06 лютого 2024 року на XL сесії VIII скликання Краснокутської селищної ради прийнято рішенням № 5696-VIII «Про реорганізацію шляхом злиття Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та створення Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
07 лютого 2024 року Головою Первинної профспілкової організації працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області отримано лист про надання попередньої згоди Первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору з директором Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_1 , у зв`язку з реорганізацією установи.
Згідно з витягом з протоколу №5 від 20.02.2024 року засідання профспілкового комітету первинної організації профспілки працівників соціальної сфери України територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради надано згоду на звільнення директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Ткаченко В.А. у зв`язку з реорганізацією установи.
16 квітня 2024 року Краснокутська селищна рада отримала запит на отримання публічної інформації в якому ОСОБА_1 просила повідомити всі наявні вакантні посади, які є в новоствореному комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
З метою надання достовірної та повної інформації на запит ОСОБА_1 за підписом Першого заступника селищного голови Моцик С.В. було направлено листа Голові комісії з реорганізації установ Торяник В.І. про надання інформації про наявність всіх вакантних посад у новоствореному комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
Листом від 19.04.2024 року Першому заступнику Краснокутського селищного голови Моцик С.В. було надано інформацію про те, що станом на 19.04.2024 року у комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області відома лише одна вакантна посада «фахівець із соціальної роботи» у відділенні «Соціальної адаптації».
Розпорядженням Краснокутського селищного голови №355-к від 22 квітня 2024 року звільнено ОСОБА_1 з посади директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області з 23.04.2024 року, у зв`язку з реорганізацією комунальної бюджетної установи, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. 
Наказом від 22 квітня 2024 року №38-к Голови комісії з реорганізації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_1 була звільнена з посади директора Територіального центру з 23.04.2024 року, у зв`язку з реорганізацією комунальної бюджетної установи, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. В день звільнення ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом про звільнення, проведено повний розрахунок, надано письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільненні та видано під розпис належно оформлену трудову книжку. 
Представник відповідача зауважує, що на день звільнення ОСОБА_1 в КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради значилася вільною лише одна вакантна посада, яка відповідала освіті та досвіду роботи ОСОБА_1 , а саме вакантна посада «фахівець із соціальної робити», яка була їй запропонована 07.02.2024 та 16.04.2024. 
З урахуванням наведеного КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради вважає, що роботодавцем було додержано процедуру звільнення позивача з посади, відтак, просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про поновлення її на роботі, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
21.02.2025 до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області – адвоката Святець О.М., зміст яких фактично дублює зміст відзиву КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної. Крім того зазначено, що не зважаючи на те, що позичка ОСОБА_1 неодноразово була повідомлена про наявність всіх вакантних посад у створеному в процесі реорганізації комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, остання не виявила бажання на зайняття вакантної посади «фахівець із соціальної роботи» у відділенні «Соціальної адаптації».
Так, згідно з актом від 22.04.2024 року встановлено, що станом на 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 не виявила бажання на зайняття запропонованої їй вакантної посади фахівця із соціальної роботи відділення соціальної адаптації у комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Зокрема, членами Комісії було встановлено, що станом на 22.04.2024 року ОСОБА_1 не зверталася до Краснокутської селищної ради із заявою про надання згоди на працевлаштування на запропоновану їй вакантну посаду фахівця із соціальної роботи відділення адаптації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради.
Крім того, 18.04.2024 року до канцелярії Краснокутської селищної ради було подано заяву ОСОБА_4 в якій остання повідомила, що вона зможе визначитись із посадою, яку бажає зайняти коли їй запропонують всі вакантні посади в створеному в наслідок реорганізації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради.
Розцінювати заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024 року як згоду на зайняття вакантної посади фахівця із соціальної роботи відділення адаптації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради не можливо оскільки ОСОБА_1 повідомила, що не може визначитися чи бажає вона зайняти запропоновану вакантну посаду.
За повідомленням ОСОБА_5 , голови комісії з реорганізації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) в КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради, мається лише одна вакантна посада фахівця із соціальної роботи, яка відповідає досвіду роботи та освіті ОСОБА_1 , оскільки установа створена в процесі реорганізації КЗ «Краснокутський центр соціальних служб» та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) всі працівники яких виявили бажання працевлаштуватися у КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради.
Отже, на день звільнення ОСОБА_1 в КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради значилася вільною лише одна вакантна посада, яка відповідала освіті та досвіду роботи ОСОБА_1 , а саме вакантна посада «фахівець із соціальної робити», яка і була запропонована Позивачці. 
Представник відповідача зазначає, що звільнення ОСОБА_1 відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, оскільки позивачка була завчасно попереджена про наступне вивільнення, а в період з дати попередження про наступне звільнення до моменту звільнення їй неодноразово запропоновано вакантну посаду «фахівець із соціальної роботи» у відділенні «Соціальної адаптації». 
Крім того, у новоутворених закладах посаду директора може обійняти особа лише за результатами конкурсного відбору, а не шляхом переведення із реорганізованого навчального закладу. Питання щодо призначення безпосереднього керівника КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради відноситься до дискреційних повноважень його засновника – Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області і вирішується виключно в порядку конкурсного відбору, що прямо передбачено ЗУ “Про соціальні послуги”. Отже, ОСОБА_1 не могла бути переведена на посаду керівника новоствореного закладу в силу Закону, оскільки призначення керівника новоствореного закладу загальної середньої освіти з огляду на зазначені приписи відноситься до виключної компетенції Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
Отже, з огляду на положення п.1 ч. 1 ст. 40 ЗКпП України, з метою дотримання вимог ст. 49-2 КЗпП України, ОСОБА_1 було запропоновано вакантну посаду «фахівець із соціальної роботи» - 07.02.2024 року та 16.04.2024 року, яку вона може обіймати, виходячи із попереднього досвіду роботи, отриманою освітою та кваліфікацією, тобто було додаржено встановлену законодавством процедуру. 
З урахуванням зазначеного, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні, відтак, просить суд відмовити в їх задоволенні, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
15.06.2026 до суду від представника відповідача – Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області – адвоката Святець О.М. надійшли письмові пояснення, в яких останній звертає увагу суду на те, що штатний розпис КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області було затверджено рішенням Краснокутського селищного голови від 30.04.2024 року. Відповідно в реорганізованому підприємстві було затверджено 122,5 штатних одиниць. Якщо проаналізувати наявну в матеріалах справи структуру КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської, яка була затверджена рішенням сесії Краснокутської селищної ради від 06.02.2024 року № 5696-VIII та затверджений 30.04.2024 року штатний розпис КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області вбачається, що кількість штатних одиниць створеного в результаті реорганізації підприємства була не змінною протягом всього часу реорганізації установи. Таким чином кількість вакантних посад в створеному в результаті реорганізації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської з 06.02.2024 року по 30.04.2024 року була незмінною.
10.09.2024 ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про поновлення на роботі, було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
В ході розгляду справи 10.04.2025 протокольною ухвалою суду Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області було виключено з числа відповідачів, оскільки дана юридична особа 25.02.2025 припинена /Т.2 а.с.233-234, 245/.
У відкрите судове засідання позивач та її представник – адвокат Турутя О.З. не зявилися, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлялися належним чином. 15.06.2026 до суду від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 . Позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Представник відповідача Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлялися належним чином. 16.06.2026 до суду від представника відповідача – адвоката Святець О.М. надійшла заява з проханням проводити судовий розгляд за відсутності представника відповідача, проти задоволення позовної заяви заперчують.
Представник відповідача Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання судом повідомлялися належним чином. 16.06.2026 до суду від представника відповідача - Котко Я.М. надійшла заява з проханням проводити судовий розгляд справи без представника відповідача, проти задоволення позовної заяви заперечують.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
З 15.03.011 на підставі наказу № 119-к від 15.03.2011 ОСОБА_1 призначено на посаду директора територіального цетру Краснокутської РДА про що свідчать запис у трудовій книжці на імя останньої серії НОМЕР_1 /Т.1, а.с.42-46/.
Відповідно до розпорядження секретаря Краснокутської селищної ради №241-К від 12.06.2023 та контракту від 12.06.2023 за №08 продовжено трудові відносини з ОСОБА_1 на посаді директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області з 13.06.2023 року на період дії воєнного стану до прийняття рішення конкурсною комісією Краснокутської селищної ради щодо визначення переможця конкурсу на дану посаду /Т.2, а.с.139, 140-148/.
Рішенням XL сесії VIII скликання Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківької області № 5696-VIII від 06 лютого 2024 року реорганізовано шляхом злиття Комунальний заклад «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та створено Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області. Вирішено здійснити організаційно-правові заходи щодо звільнення або подальшого працевлаштування директора Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Віти Ткаченко. Призначення директора Комунальний заклад «Центр надання соціальних послуг» здійснити з урахуванням вимог ч. 5 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та норм чинного законодавства /Т.1, а.с. 21-26, Т.2, а.с.47-64/.
Також, рішенням XL сесії VIII скликання Краснокуської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 5696-VIII від 06 лютого 2024 року крім іншого затверджено структуру Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області (Додаток 4), що налічує в собі 124,5 штатних одиниць, та з якого вбачається, що серед посад у закладі крім іншого передбачено посади: директора (1 штатна одиниця), заступника директора (1 штатна одиниця), фахівця із соціальної роботи відділення соціальної адаптації (1 штатна одиниця) /Т.2, а.с.63-64/.
Як вбачається зі штатного розпису Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області на 2024 рік, останній також містить перелічені в структурі КЗ посади, проте кількість штатних одиниць дорівнює 122,5. Проте, слід зазначити, що зазначений штатний розпис був затверджений Краснокутським селищною головою та введено в дію лише з 30.04.2024, тобто вже після звільнення ОСОБА_1 /Т.3, а.с.187-188/.
Розпорядженням №78-К від 07.02.2024 року Краснокутського селищного голови зобов`язано начальника відділу роботи з персоналом апарату селищної ради Ніколаєнко О. попередити в установленому законодавством порядку ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (директорів установ, які реорганізуються) про наступне вивільнення з займаних посад у зв`язку з реорганізацією установ /Т.1, а.с.27-28, Т.2, а.с.149-150/.
07.02.2024 року повідомленням Краснокутського селищного голови вих. №01-20/929 ОСОБА_1 була попереджена про реорганізацію Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, та звільнення позивачки із займаної посади директора на підставі п. 1 ст. 40 КЗПП України. Крім того, ОСОБА_1 було повідомлено, що в структурі створеного Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області є вакантна посада фахівця із соціальної роботи відділення адаптації, яку запропоновано обійняти ОСОБА_1 та про прийняте рішення повідомити в термін до 06 квітня 2024 року /Т.1, а.с. 29-30, Т.2 а.с.151-152/.
07.02.2024 листом Голови Краснокутської селищної ради було повідомлено Харківську обласну організацію профспілки працівників соціальної сфери України про прийняте рішення щодо реорганізації соціальних установ та вивільнення працівників, на що остання листом від 16.02.2024 підтримала згадане рішення /Т.2, а.с.153-154/.
Крім того, 20.02.2024 на засіданні профспілкового комітету первинної організації профспілки працівників соціальної сфери України територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради у відповідь на звернення Голови Краснокутської селищної ради від 07.02.2024 надано згоду на звільнення директора Територіального центру ОСОБА_1  у зв`язку з реорганізацією установи, про що свідчить витяг з протоколу №5 від 20.02.2024 /Т.2, а.с.155-156/.
Запом від 16.04.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Краснокуської селищної ради щодо отримання піблічної інформації, в якому просила повідомити їй всі наявні вакантні посади, які є в новоствореному КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області / Т.2, а.с.74, 157-158/.
Зі змісту повідомлення голови комісії з реорганізації установ ОСОБА_7 від 19.04.2024 року на лист Першого заступника Краснокутського селищного голови ОСОБА_8 вбачається, що станом на 19.04.2024 року у КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області відома лише одна вакантна посада «фахівець із соціальної роботи» у відділенні «Соціальної адаптації» в новостворюваному комунальному закладі. Остаточний перелік вакантних посад у названому закладі буде відомий лише після державної реєстрації комунального закладу /Т.2, а.с.159-161/.
16.04.2024 листом Голови селищної ради Карабут І.О. повторно повідомлено ОСОБА_1 , про те, що у КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області відома лише одна вакантна посада «фахівець із соціальної роботи» у відділенні «Соціальної адаптації», яку їй пропонується обійняти. Про прийняте рішення повідомити до 20.04.2024 року /Т.1, а.с.34, Т.2, а.с.162/. 
На що 17.04.2024 позивачем ОСОБА_1 на адресу Краснокутсього селищного голови направлено лист в якому остання зазначила, що оскільки їй не було запропоновано всі вакантні посади, то вона зможе визначитися після відповіді на її інформаційний запит від 16.04.2024 щодо нявних всіх вакантних посад у КЗ «Центр надання соціальних послуг» станом на 16.04.2024. При цьому зазначила, що від працевлаштування на вакантні посади в новоствореному КЗ не відмовляється, при цьому просила врахувати її досвід роботив соціальній сфері, який складає майже 27 років /Т.1, а.с.36-37/. 
22.04.2024 на адресу позивача скеровано відповідь за підписом Першого заступника Краснокутського селищного голови, в якій повідомлялося про те, що ОСОБА_1 не позбавлена прав після державної реєстрації новоутвореної юридичної ооби самостійно звернутися до даного комунального закладу з метою працевлаштування, а також дізнатися перелік всіх вакантних посад у закладі, оскільки Краснокутська селищна рада на даний час не має повного перліку всіх вакантних посад /Т.1, а.с. 41/.
Актом від 22.04.2024 встановлено, що ОСОБА_1 станом на 22 квітня 2024 року, не зверталася до Краснокутської селищної ради із заявою про надання згоди на працевлаштування на запропоновану їй вакантну посаду фахівця із соціальної роботи відділення соціальної адптації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради. 18 квітня 2024 року до загального відділу апарату Краснокутської селищної ради подано заяву ОСОБА_4 , в якій остання повідомила, що вона зможе визначитися з посадою, яку бажає зайняти коли ї запропонують всі вакантні посади в створеному внаслідок реорганізації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради. Розцінювати заяву ОСОБА_1 від 18.04.2024 року як згоду на зайняття вакантної посади фахівця із соціальної роботи відділення соціальної адптації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради неможливо, оскільки ОСОБА_1 повідомила, що не може визначитися чи бажає вона зайняти запропоновану вакантну посаду… Таким чином, станом на 22 квітня 2024 року ОСОБА_1 не виявила бажння на зайняття запропонованої їй вакантної посади /Т.2, а.с.163-164/.
Крім того про факт відсутності згоди ОСОБА_1 від запропонованої їй вакантної посади засвідчили і допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були у складі комісії при складенні Акту про встановлення факту відсутності згоди ОСОБА_1 на працевлаштування на посаду фахівця із соціальної роботи відділення соціальної адаптації КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
22.04.2024 розпорядженням Краснокутського селищного голови за № 355-к позивача було звільнено з посади директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області 23 квітня 2024 року, у зв`язку з реорганізацією комунальної бюджетної установи, відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку /Т.1 а.с.38-39, Т.2, а.с.165-166/. 
Проте, у згаданому розпорядженні «Про звільнення ОСОБА_2 » позивачка відмовилася поставити свій підпис та дату про вручення, та ознайомитися з ним, про що свідчить акт про відмову ОСОБА_1 від ознайомлення з розпорядженням про звільненя від 22.04.2024 /Т.2, а.с.167-168/.
22 квітня 2024 наказом № 38-к Голови комісії з реорганізації Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_1 була звільнена з посади директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області з 23.04.2024 року, у зв`язку з реорганізацією комунальної бюджетної установи, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. З наказом ОСОБА_1 ознайомлена про що свідчить її підпис у наказі датований 22.04.2024 /Т.1, а.с.40, Т.2, а.с.76/.
За приписами статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Положеннями ч. 4 ст. 36 КЗпП України встановлено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Відповідно до статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до ст. 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Відповідно до роз`ясень викладених у п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду від 06 листопада 1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.
У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст. 36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. (Абзац другий пункту 19 в редакції Постанови Верховного Суду України N 18 ( v0018700-95 ) від 26.10.95).
При ліквідації підприємства (установи, організації) правила п.1 ст.40 КЗпП можуть застосовуватись і в тих випадках, коли після припинення його діяльності одночасно утворюється нове підприємство. В цих випадках працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.
Судам слід мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника. Якщо це право не використовувалось, суд не повинен обговорювати питання про доцільність такої перестановки (перегрупування).
В усіх випадках звільнення за п.1 ст. 40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП. Чинне законодавство не передбачає виключення із строку попередження працівника про наступне звільнення (не менш ніж за 2 місяці) часу знаходження його у відпустці або тимчасової непрацездатності. При недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.
При вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимогистатті 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється в зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, суд має виходити з того, що за змістом цієї норми працівнику має бути запропонована наявна робота за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи інша наявна робота.
При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Враховуючи вищенаведені законодавчі положення, однією з найважливіших гарантій для працівників при зміні організації виробництва і праці, скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник буде вважатися таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 331/8965/15-ц (провадження № 61-11385св18), від 25 лютого 2020 року у справі № 310/9675/18 (провадження № 61-21148св19).
У статті 42 КЗпП України зазначено перелік підстав, за якими перевага в залишенні на роботі при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається конкретним працівникам.
Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
У першу чергу перевага на залишення на роботі надається особам, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці. Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку суд при розгляді трудового спору повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. І лише при відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.
Разом з тим, вирішуючи спір про поновлення працівника на роботі, звільненого у порядку пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суд зобов`язаний у першу чергу перевірити наявність підстав для звільнення (чи мали місце реорганізація, зміни в організації виробництва і праці, скорочення штату або чисельності працівників), дотримання відповідної процедури і не досліджує питання доцільності скорочення чисельності або штату працівників.
Відповідно до п. 14 Постанови Кабінту Міністрів України від 03.03.2020 №177 «Деякі питання доцільності центрів надання адміністративних послуг» штатний розпис і фонд оплати праці працівників центру затверджуються відповідно до законодавства. Примірний штатний норматив чисельності працівників центру затверджується Мінсоцполітики.
Згідно з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17) та від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність реорганізації, зміни в організації виробництва і праці, скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить виключно власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення.
Власник або уповноважений ним орган вправі на свій розсуд вносити зміни до штатного розпису, в тому числі має право зменшити чисельність посад, здійснити звільнення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, чисельність інших посад.
Верховний Суд, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, неодноразово наголошував на тому, що вирішуючи питання дотримання норм трудового законодавства у спірних правовідносинах, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача були зміни в організації виробництва і праці, зокрема, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення.
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2018 року у справі № 800/538/17, постановах Верховного Суду від 18 серпня 2022 року у справі № 212/7513/20, від 12 серпня 2021 року у справі № 487/989/20, від 24 березня 2021 року у справі № 757/46273/17-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 235/4593/19, від 08 січня 2024 року у справі № 760/29760/21 (провадження № 61-11873св23).
Відповідно до статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, має бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, визначених законом. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі у триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору.
Згідно з частиною сьомою статті 43 КЗпП України та частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки.
При припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.
Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 №177 «Деякі питання доцільності центрів надання адміністративних послуг», рішення XL сесії VIII скликання Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 5696-VIII від 06 лютого 2024 року «Про реорганізацію шляхом злиття Комунального закладу «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та створення Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області» свідчать про реорганізацію КЗ «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради, зміну організації праці.
Судом встановлено, що позивача попереджено 07.02.2024 року про майбутнє звільнення у зв`язку з реорганізацією Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних) Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та створення Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області та запропоновано їй і 07.02.2024, і 16.04.2024 року вакантну посаду фахівця із соціальної роботи у відділенні соціальної адаптації Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, що відповідала її професії та спеціальності, та яка передбачена структурою закладу, оскільки як вбачається з матеріалів розглядуваної справи штатний розпис закладу з часу попередження позивача про реорганізацію та по дату її звільнення затверджений не був, проте був затверджений лише згодом – 30.04.2024 (після звільнення позивача). Про прийняте рішення ОСОБА_1 просили повідомити письмово в термін до 06.04.2024, та до 20.04.2024 відповідно (строк було відтерміновано з огляду на її перебування у щорічній відпустці). Наявності інших вакансій у новоствореному Комунальному закладі «Центр надання соціальних послуг» при розгляді цієї справи судом не встановлено. 
Позивач відповіді, або ж заперечень щодо запропонованої вакансії фахівця із соціальної роботи у відділенні соціальної адаптації Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради не надала, при цьому 17.04.2024 скерувала на адресу Краснокутського селищного голови повідомлення, зазначивши, що оскільки їй не були запропоновані всі вакантні посади вона зможе визначитися після того як їй нададуть відповідь щодо наявних всіх вакантних посад у новоствореному закладі станом на 16.04.2024; від працевлаштування на вакантні посади у створеному КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області не відмовляється. Зазначене повідомлення ОСОБА_1 було розцінена роботодавцем як відмову від запропонованої вакантної посади про що 22.04.2024 складено відповідний акт про встановлення факту відсутності згоди ОСОБА_1 на працевлаштування на посаді фахівця із соціальної роботи відділення соціальної адаптації КЗ «Центр надання соціальних послуг».
Судом також встановлено, що роботодавець 07.02.2024 року на виконання вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» №1045-14 від 15.09.1999 та статті 43 КЗпП України звертався до Голови Первинної профспілкової організації працівників Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради з метою отримання згоди на звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, у зв`язку з реорганізацією установи, на що 20.02.2024 профспілковий орган надав свою згоду доказом чого свідчить відповідний витяг з протоколу №5 засідання профспілкового комітету /Т.2, а.с.155-156/.
З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивач не надала згоди на пропозицію роботодавця щодо зайняття вакантної посади у двомісячний строк з моменту її отримання (19 лютого 2024 року), відтак, ОСОБА_1 правомірно була звільнена із займаної посади 22 квітня 2024 року на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, з дотриманням вимог положень статті 49-2 КЗпП України.
Посилання позивача на порушення роботодавцем приписів статті 42 КЗпП України є необґрунтованими, оскільки мала місце реорганізація Територіального центру соціального обслуговування шляхом його злиття з Комунальним закладом «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради та створеннямо КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області.
Отже, суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, перевіривши доводи сторін спору та подані ними докази, дійшов висновку про доведеність роботодавцем законності підстав для звільнення позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, оскільки встановлені у справі обставини свідчать про реорганізацію Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Краснокутської селищної ради, зміну в організації діяльності та праці роботодавця, що супроводжувалося скороченням чисельності штату працівників та змінами в їх складі за посадами, а позивач не надала згоди на пропозицію роботодавця щодо продовження роботи на вакантній посаді.
Крім того, як вбачається з листа Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації від 12.06.2024 року ОСОБА_1 03.06.2024 року була призначена на посаду головного спеціаліста відділу організації соціальних послуг управління організаційної роботи та розвитку соціальних послуг /Т.2 а.с.174-176/. 
Відтак, позивач наразі працевлаштована, принаймні доказів зворотнього матеріали розглядуваної справи не містять.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У справі, що розглядається позивач зверталася до суду з позовом через електронний суд. При цьому ОСОБА_1 до відповідачів заявлено вимоги про визнання протиправними та скасування наказу та розпорядження про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Враховуючи, що частина вимог виходить одна з іншої, ОСОБА_1 повинно було бути сплачено судовий збір за три вимоги.
За приписами ч. 3 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, витрати зі сплати судового збору у сумі у розмірі 2906,88 (дві тисячі дев`ятсот шість) грн. 88 коп. (1211,20 х 0,8 х3 ) підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, Комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про поновлення на роботі – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області, розташована за адресою: вул. Охтирська, 1, с-ще Краснокутськ, Богодухівський район Харківська область, 62002, ЄДРПОУ 04397359.
Відповідач: Комунальний заклад «Центр Надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, розташований за адресою: пров. Заклепенка, 8, с-ще Краснокутськ, Богодухівський район Харківська область, 62002, ЄДРПОУ 45449237.

Суддя  Бугаєнко І. В.