Справа № 127/10386/26 
Провадження № 33/801/533/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бернада Є. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по  АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
в с т а н о в и л а :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР № 615384, 15.03.2026 об 11.18 год по вул. Барське шосе в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Nexia, д. р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить вищезазначену постанову скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказав , що суд не дослідив всі обставин справи щодо відсутності доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`янінні, оскільки останній не відмовлявся від такого огляду. Окрім того, всі матеріали справи містять неправдиві відомості щодо того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписах не зафіксовано таких ознак та працівниками поліції також такі ознаки озвучені не були. Окрім того, суд послався на відомості, які були вказані у рапорті працівника поліції ,проте такого рапорту у матеріалах справи немає.
Перевіривши і дослідивши матеріали справи, постанову суду в межах доводів
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За ч. 1, 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).
Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пунктом 1 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосу вання МОЗ та Держспоживстандартом.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до положень ч. 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, протокол про адміністративні правопорушення є одним із джерел доказів у справі, як і показання технічних засобів ,що мають функції відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також інші документи.
За змістом статей 254, 255, 256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП України, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших даних, зазначається суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості необхідні для вирішення справи.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, серії ЕПР № 615384, 15.03.2026 об 11.18 год по вул. Барське шосе в м. Вінниці ОСОБА_1 керував автомобілем марки Nexia, д. р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , суд виходив із того, що наявність складу адмінправопорушення і його вина за ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими судом і наявними у справі доказами : протоколом про адміністративне правопорушення ЕПР № 615384 від 15.03.2026 року , актом огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та його вину, правильно розцінив докази ,фактичні дані протоколу та інших документів ,що містять дані про керування транспортним засобом ОСОБА_2 , ознаки у нього алкогольного сп`яніння ,пропозицію пройти в передбаченому законом порядку огляд на стан сп`яніння та його відмову у проходженні такого огляду, на основі яких встановив наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП , винність ОСОБА_1 у його вчиненні , вірно застосував норми права і дійшов обгрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги проте, що суд не дослідив всі обставин справи щодо відсутності доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній не відмовлявся від такого огляду, не заслуговують на увагу, так як спростовуються матеріалами справи.
Так, із досліджених відеозаписів, що є у матеріалах справи вбачається, що працівники поліції неодноразово, у чіткій та зрозумілій формі, пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. Однак, ОСОБА_1 від проходження такого огляду ухилявся та фактично відмовився. Крім того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факту вживання алкогольних напоїв напередодні та повідомив, що вживав алкоголь, у зв`язку із чим результат огляду міг би підтвердити його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Така поведінка узгоджується із зафіксованою на відеозаписі відмовою від проходження відповідного огляду. При цьому факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксований на 6 хв. 56 сек відеозапису на якому він , будучи належним чином повідомленим про необхідність проходження огляду та порядок його проведення, відмовляється від його проходження. При цьому він одразу був повідомлений про адміністративну відповідальність за відмову від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння. За таких обставин, твердження апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не відповідають фактичним обставинам справи , спростовуються дослідженими доказами і є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що всі матеріали справи містять неправдиві відомості щодо того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки на відеозаписах таких ознак не зафіксовано та не озвучено працівниками поліції ,також є безпідставними. 
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення,серії ЕПР № 615384 від 15.03.2026, який відповідно до положень ст. 251 КУпАП є джерелом доказів у справі, працівниками поліції були зафіксовані наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Вказані обставини були безпосередньо встановлені уповноваженими працівниками поліції під час виконання ними службових обов`язків та відображені у складеному процесуальному документі. Сам по собі факт того, що окремі ознаки алкогольного сп`яніння не можуть бути повною мірою відображені на відеозаписі, не свідчить про їх відсутність та не спростовує відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому матеріали справи не містять жодних об`єктивних даних, які б свідчили про недостовірність відомостей, зазначених працівниками поліції у протоколі. Більше того, під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 сам повідомив про вживання ним алкогольних напоїв напередодні, що також узгоджується із встановленими працівниками поліції ознаками алкогольного сп`яніння та іншими матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд послався на відомості, які були вказані у рапорті працівника поліції, проте такого рапорту у матеріалах справи немає, не заслуговують на увагу.Навіть у разі відсутності в матеріалах справи окремого рапорту працівника поліції, висновки суду ґрунтуються не виключно на такому документі, а на сукупності інших доказів, досліджених у судовому засіданні в їх сукупності, зокрема, протоколі про адміністративне правопорушення, відеозаписах з місця події та інших матеріалах справи. При цьому відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. У даному випадку такі обставини підтверджуються наявними у справі доказами, які були безпосередньо досліджені судом. Отже, саме по собі посилання суду на рапорт працівника поліції, за умови достатності інших доказів у справі, не свідчить про незаконність чи необґрунтованість постанови суду першої інстанції та не спростовує встановлених судом фактичних обставин справи.
Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даних правопорушень, підтверджується сукупністю наявних у справі доказів, що узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності ,не викликають.
Отже, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 29.04.2026 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду С. Г. Копаничук