Справа № 589/3850/25 
Провадження № 2/589/1185/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Шостка	

головуючого судді Прачук О.В.,
з участю секретаря судового засідання Носовської В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 
- про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 588702648 від 06.08.2023 в сумі 47 112,00 грн. Також просив стягнути суму судового збору, сплаченого при подачі позову в сумі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 7000 грн.
Позовна заява мотивована тим, що 06.08.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 588702648 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 10 000,00 грн, які зобов`язалась повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Однак свої зобов`язання за договором відповідач не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 47 112,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 10 000,00 грн, заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом – 37 112,00 грн. На підставі договорів факторингу право грошової вимоги по вказаному кредитному договору перейшло до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», що і стало підставою звернення до суду.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, її представник – адвокат Рязанець А.А. надав суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача. Зазначив, що відповідачка не визнає позовні вимоги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо отримання нею від первісного кредитора коштів в сумі 10 000,00 грн. 
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 06.08.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 588702648, за умовами якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики.
Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора.
Кредит надається на строк 30 днів. Сторони погодили умови нарахування процентів за користування кредитом, а саме: дисконтну процентну ставку а також базову процентну ставку у разі прострочення виконання зобов`язання.
Після направлення ОСОБА_1 до первісного кредитора заявки на отримання грошових коштів в кредит 06.08.2023, договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим персональним ідентифікатором SMRU-4576, який було направлено позичальнику 06.08.2023 на номер мобільного телефону вказаний нею в заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор SMRU-4576 було введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 06.08.2023, після чого відповідач натиснула кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що в свою чергу слугує доказом того, що відповідач прийняла пропозицію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» додається).
Відповідно до копії платіжного доручення №810acecb-db11-4f19-8327-51784c83851c від 06.08.2023, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 10 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_2 , призначення платежу: переказ коштів згідно договору № 588702648 від 06.08.2023, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer.
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «КБ «Приват Банк» скерувало до суду довідку, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в банку емітовано карту № 5168-74XX-XXXX-6144, та 06.08.2023 відбулось зарахування коштів в сумі 10 000,00 грн. Додатково долучають виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період з 06.08.2023 по 11.08.2023, із якої вбачається що рахунок активний і отримані кошти частково були зняті.
Судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому Сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024, відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 588702648 від 06.08.2023.
10.10.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01 відповідно до умов якого до нового кредитора перейшло право вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі і до ОСОБА_1 
04.06.2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 04/06/24 відповідно до умов якого до позивача перейшло право вимоги до боржників первісного кредитора, в тому числі до відповідача за кредитним договором № 588702648 від 06.08.2023.
Із розрахунку заборгованості за кредитом № 588702648 від 06.08.2023 сформованого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить на «дату продажу: 10.10.2023 становить: 10 000,00 грн. - тіло кредиту та 12080,00 грн нараховано процентів. Відповідачем оплата для погашення заборгованості не здійснено.
Також в матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості за кредитним договором № 588702648 від 06.08.2023 сформованого ТОВ «Таліон Плюс» згідно з якого, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 37 112,00 грн.
Так, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України).
Згідно зі ст. 627,629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень ст.1046, ч. 1 та 2 ст.1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до визначень, що містяться ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг.
Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6ст. 81 ЦПК України).
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, що підтверджується письмовими доказами які містяться у справі, а саме: на емітовану картку відповідача № 5168-74XX-XXXX-6144 було перераховано суму коштів в розмірі 10 000,00 грн.
Відповідачкою вказану обставину жодним доказом не спростовано.
Враховуючи норми чинного законодавства України зазначені вище, встановивши що кредитний договір № 588702648 від 06.08.2023 укладений строком на 30 днів між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконаний лише первісним кредитором в повному обсязі, а відповідачка взяті на себе зобов`язання повернути кошти не виконала, до позивача за договорами факторингу перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , суд дійшов висновку що позовна вимога ТОВ «Юніт Капітал» в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту є доведеною та обґрунтованою, а отже підлягає стягненню з відповідачки у розмірі 10 000,00 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 05 квітня 2023 року в справі №910/4518/16, згідно з якими надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто, фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Згідно з ч. 8 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості не підлягають врахуванню завуальовані, неоднозначні умови, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом, поза чітко вказаного строку кредитування.
Крім того, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16.
Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів щодо пролонгації строку дії кредитного договору, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в межах цього строку кредитування та у розмірі погодженому сторонами під час укладення 06.08.2023 кредитного договору № 588702648 в розмірі 1 650,00 грн.
Частиною першою ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Розмір кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростувала, контррозрахунку боргу не надала. 
Враховуючи викладене, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором № 588702648, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд вважає за правомірне позов задовольнити частково на загальну суму 11 650,00 грн.
Щодо відшкодування судових витрат, заявлених позивачем, то слід зазначити наступне.
За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, згідно копії платіжної інструкції № 24336 від 15.08.2025 року (а.с.1) позивачем було сплачено 2 422,40 грн судового збору, які підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем пред`явлено позов на загальну суму 47 112,00 грн, і судом такий позов задоволено частково на суму 11 650,00 грн, що складає 24,72% від ціни позову. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 598,82 грн (2422,40 грн * 24,72 %).
Крім того, позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.
На підтвердження повноважень адвоката Тараненко А. долучено такі документи: копію договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; додаткову угоду № 25770781420 до Договору правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; копію акту прийому-передачі наданих послуг за договором правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 730,40 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,12,13,76,81,141,264,265,273,274,279,354 ЦПК України, суд - 
УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 588702648 від 06.08.2023 в сумі 11 650 грн 00 к.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» суму сплаченого при подачі позову судового збору у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог у розмірі 598,82 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1 730,40 грн. 

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4-А, офіс 10, код ЄДРПОУ 43541163).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       О.В.Прачук