Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/22309/25
Провадження № 33/4815/151/26

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
з участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника-адвоката – Пилипіва І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2025 року, - 
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2025 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення – попередження.
З постанови суду слідує, що ОСОБА_1 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо сина, який 10 вересня 2025 року о 12 год. 30хв. в м.Рівне по вул.Литовській 11, будучи в навчальному закладі - Рівненському ліцеї №1, виражаючись нецензурною лайкою, наніс тілесні ушкодження іншому неповнолітньому - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази не виконання нею батьківських обов`язків.
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.
Заслухавши доводи учасників справи на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає відхиленню. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Зазначені вимоги судом дотримані не були.
Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей,- тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, включає: об`єкт, яким є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини; суб`єкт, яким є фізичні особи батьки, або особи, що їх замінюють; об`єктивну сторону, що виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад); суб`єктивну сторону, що виражається у ставленні до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини: батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 754308 від 03 жовтня 2025 року, заяви про кримінальне правопорушення матері потерпілого ОСОБА_4 , виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_4 від 10.09.2025 та 11.09.2025 року, характеристики директора Рівненського ліцею №1 Рівненської міської ради від 02.10.2025 року ОСОБА_5 , її особистих пояснень, письмових ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення відповідає нормі закону і є мінімальним.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И ЛА:
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська