ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 р. 	Справа № 520/17005/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 (головуючий суддя І інстанції: Панов М.М.) у справі №520/17005/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом, в якому, з урахуванням уточнення, просив суд: 
- визнати протиправними дії ГУПФУ в Донецькій області, викладені у листі №7180-6192/П-02/8-0500-25 від 28.03.2025 та №7386-6799/П-02/8-0500/25 від 01.04.2025 щодо не здійснення перерахунку пенсії відповідно до заяви позивача від 11.02.2025 згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
- зобов`язати ГУПФУ в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень абз.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 11.02.2025, з урахуванням періодів роботи позивача до страхового та пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі на ДП «Селлидіввугілля» ВП шахта «Україна», з 01.07.2021 по 20.12.2023.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 задоволено частково позов. 
Визнано протиправною бездіяльність ГУПФУ в Донецькій області щодо неприйняття рішення з питання перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до заяви позивача від 11.02.2025.
Зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про здійснення перерахунку пенсії згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до заяви позивача від 11.02.2025 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків, викладених у даному рішенні.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
ГУПФУ в Донецькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду в частині задоволення позову та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи. 
Зазначає про неврахування судом Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
Просить врахувати, що ГУ ПФУ в Донецькій області заяву позивача від 11.02.2025 не розглядало, не приймало рішення за результатом розгляду даної заяви, не порушувало права останнього, а тому не є належним відповідачем по справі. 
Позивач не подав відзив на апеляційну скаргу.
Відповідно до ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, який отримує пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з червня 2019р.
11.02.2025 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням періодів роботи з 01.07.2021 до 20.12.2023 ( дату звільнення) на посаді гірника з ремонту гірничних робіт на ДП "Селидіввугілля" ВП "Шахта Україна".
В зв`язку з не розглядом заяви, позивачем подані скарги до Пенсійного ФОнду УКраїни 10.03.2025,18.03.2025 та 22.05.2025 .
За належністю Пенсійним Фондом України звернення ОСОБА_1 направлено до ГУ ПФУ в Донецькій області. 
Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 28.03.2025 №7180-6192/П-02/8-0500-25, скарга позивача від 10.03.2025 розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян", повідомлено позивача про неможливість направлення інформації на адресу, вказану у його скарзі, оскільки м. Українськ та м. Селідове належить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зазначивши при цьому про можливість звернення до органів Пенсійного фонду України засобами вебпорталу або поштою.
Листом відповідача від 01.04.2025 №7386-6799/П-02/8-0500/25, повідомлено позивача, що на його звернення від 10.03.2025, яке надійшло за належністю від Пенсійного фонду України надана відповідь листом від 28.03.2025 №7180-6192/П-02/8-0500-25. Крім того, повідомлено, що надсилання персональних даних на електронну пошту містить ризик доступу третіх осіб до інформації та її розголошенню, а тому відомості про розмір пенсії, стаж та заробітну плату на адресу електронної пошти не надсилаються. 
Позивач, вважаючи, що відповідачем порушено його право на перерахунок його пенсії згідно поданої ним заяви в порядку ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», звернувся з позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з протиправності бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення з питання перерахунку пенсії позивача згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відповідно до заяви позивача від 11.02.2025.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. 
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі по тексту - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі по тексту - Закон №1058-IV).
Згідно з абз.1 ст.1 Закону №1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст.2 Закону №1788-XII визначає, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років.
Умови для призначення пенсії за віком на пільгових умовах передбачені ст.13 Закону №1788-XII.
Закон України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 року №345-VI (далі по тексту - Закон №345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Згідно ст.1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Відповідно до ст.8 Закону №345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Судом встановлено, що позивач є пенсіонером, який перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком згідно Закону №1058-VI. 
11.02.2025 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, оскільки вважав, що має право на такий перерахунок відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням періодів його роботи до 20.12.2023, а саме по дату звільнення.
За наслідками розгляду цієї заяви пенсійним органом не прийнято жодного рішення.
Скарги позивача до пенсійного органу щодо не розгляду заяви від 11.02.2025 щодо перерахунку пенсії відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», передані Пенсійним Фондом України для розгляду та розглянуті ГУ ПФУ в Донецькій області.
Відповідачем повідомлено позивача про неможливість направлення інформації на адресу, вказану у його скарзі, оскільки м. Українськ та м. Селідове належить до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, зазначивши при цьому про можливість звернення до органів Пенсійного фонду України засобами вебпорталу або поштою.
В контексті наведеного вище, колегія суддів зазначає наступне. 
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1).
Відповідно до п.1.1 Розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Пунктом 4.1 Розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Відповідно до п.4.3 Розділу ІV Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Відповідно до п.4.7 Розділу ІV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Отже, наведене вище вказує на те, що за результатами розгляду заяви особи територіальний орган Пенсійного фонду не пізніше 10 днів зобов`язаний прийняти рішення - акт владно-розпорядчого характеру.
Отже, відповідач, отримавши заяву позивача щодо перерахунку пенсії згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мав розглянути таку заяву по суті, з`ясувати чи подано повний пакет документів доданих до неї та прийняти рішення за результатами такого звернення.
Разом з тим, відповідачем таких дій не було вчинено, не прийнявши відповідного рішення за наслідками розгляду такого звернення позивача по суті. 
Матеріали справи не містять доказів на спростування наведеного вище.
Наявні в матеріалах справи листи відповідача від 28.03.2025 №7180-6192/П-02/8-0500-25, від 01.04.2025 №7386-6799/П-02/8-0500/25, надані пенсійним органом в порядку Закону України "Про звернення громадян", на скарги позивача щодо розгляду його звернення від 11.02.2025, не свідчать в розумінні положень Закону №1058-VI, Порядку №22-1 про належний розгляд звернення позивача щодо перерахунку його пенсії та прийняття пенсійним органом владно - управлінського акту (рішення) за наслідками розгляду такого звернення.
Доводи апелянта щодо розгляду справи за участі неналежного відповідача, оскільки заява позивача від 11.02.2025 про перерахунок пенсії ним не розглядалася і рішення за наслідками її розгляду не приймалося, колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду, оскільки саме відповідачем розглядалися скарги позивача, а отже відповідач мав обов`язок прийняти рішення щодо суті звернення від 11.02.2025 з питання перерахунку пенсії позивача згідно ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». 
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власної бездіяльності у спірних правовідносинах. 
Таким чином, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду в частині задоволення позову.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в частині задоволення позову без змін. 
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення ст.139 КАС України, відсутні правові підстави для розподілу судових витрат. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2026 у справі №520/17005/25 в частині задоволення позову залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   Я.В. П`янова