ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
17 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/5589/25	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Петро-Михайлівської сільської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року (суддя Богатинський Б.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради №90 від 22 лютого 2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 15,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Вербове.
Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 15,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Вербове.
Визнати протиправним та скасувати рішення Петро-Михайлівської сільської ради №91 від 22 травня 2025 року про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 6,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Гнаровське.
Зобов`язати Петро-Михайлівську сільську раду надати дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 6,0 га, на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Гнаровське.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині рішення залишити без змін.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано, що позивачу було відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду, в зв`язку із невідповідністю місця розташування земельних ділянок, а саме 15 га біля с.Вербове (Рішення 90) та 6 га біля с.Гнаровське (Рішення 91), бо цільове призначення зазначених ділянок не відповідає побажанню позивача.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за рахунок земель сільськогосподарського призначення із земель невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), орієнтовними площами:
- 15,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Вербове;
- 6,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Гнаровське;
- 35,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Губенське;
- 45,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Шевченка;
- 10,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Якимівка;
- 40,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Великодубове;
- 45,0 га на території Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області за межами села Тернівка.
Рішеннями №90 та №91 від 22.05.2025 позивачу відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 15 га біля с. Вербове (рішення 90) та 6 га біля с. Гнаровське (рішення 91), в зв`язку із невідповідністю місця розташування земельних ділянок, а саме 15 га біля с.Вербове (Рішення 90) та 6 га біля с.Гнаровське (Рішення 91), в зв`язку з тим, що за вказаним заявником бажаним місцем розташування земельної ділянки знаходяться землі, які надаються тільки для сінокосіння та випасання худоби громадянам, які утримують худобу.
Рішеннями №№ 92,93,94,95,96 від 22.05.2025 розгляд заяв позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 35 га за межами с. Губенське (Рішення 92), 45 га за межами с. Шевченка (Рішення 93), 10 га за межами с. Якимівка (Рішення 94), 40 га за межами с. Великодубове (Рішення 95) та 45 га за межами с. Тернівка (Рішення 96) перенесено на наступну сесію сільської ради. Зобов`язано ОСОБА_1 долучити до наданих документів обґрунтування необхідності відведення земельної ділянки в письмовому вигляді.
Зі змісту пояснювальних записок до проектів рішень №№92,93,94,95,96 загальною підставою для відмови є те, що до заяви ОСОБА_1 не надав обґрунтування мети використання земельних ділянок, відповідно до ст. 151 Земельного кодексу України.
Вважаючи такі рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність оскаржених рішень №90 та №91 не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України).
У відповідності до ст. 93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Не підлягають передачі в оренду земельні ділянки, штучно створені у межах прибережної захисної смуги чи смуги відведення, на землях лісогосподарського призначення та природно-заповідного фонду, розташованих у прибережній захисній смузі водних об`єктів, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 124 ЗК України визначений порядок передачі земельних ділянок в оренду.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч.ч. 1-3 ст.124 ЗК України).
Відповідно до ч.1 ст.123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів приймається на підставі:
проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання) та/або надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;
технічних документацій із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок у разі поділу та/або об`єднання земельних ділянок.
Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Відповідно до абз.1, 2 ч.2 ст.123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за документацією із землеустрою, звертається з заявою про надання дозволу на розробку документації із землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
У заяві зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.
Відповідно до ч.3 ст.123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає заяву і дає дозвіл на розроблення документації із землеустрою або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.
Суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідач, як орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, має керуватися приписами статті 123 ЗК України яка містить виключний перелік підстав, за яких відповідний орган відмовляє у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Як встановив суд першої інстанції, підставою для відмови позивачу в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у цих рішеннях (№№ 90, 91) відповідачем визначено, що за вказаним заявником бажаним місцем розташування земельної ділянки знаходяться землі, які надаються тільки для сінокосіння та випасання худоби громадянам, які утримують худобу.
Суд першої інстанції врахував, що земельні ділянки, за дозволом на розробку проекту землеустрою яких звернувся позивач (орієнтовною площею 15 га біля с. Вербове та 6 га біля с. Гнаровське), відповідно до оскаржуваних рішень належать до земель комунальної власності, а не до земель невитребуваних земельних часток (паїв) як вказав позивач.
Відповідно до ст. 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.
При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.
Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо:
земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу;
земельних ділянок приватної власності - їх власниками.
Відповідно до ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на визначені частиною першої цієї статті категорії, а саме: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.
Статтею 22 ЗК України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).
Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Характеристики всіх видів угідь визначені у додатку 4 «Перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ)» до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051.
Пасовища (код за КВЗУ 002.02) угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85). І сіножаті, і пасовища можуть бути рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20% ділянки.
Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила їх застосування є додатком 58 до Порядку № 1051.
Відповідно до цього Додатку 58 Класифікатор призначений для використання органами державної влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами, які здійснюють землеустрій, землевласниками та землекористувачами.
Класифікатор призначений для вирішення таких основних завдань:
забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у Державному земельному кадастрі;
застосування єдиних підходів під час визначення видів цільового призначення земельних ділянок, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів;
отримання інформації, необхідної для нарахування та справляння плати за землю;
встановлення відповідності виду цільового призначення земельних ділянок та виду функціонального призначення території;
забезпечення потреб під час планування просторового розвитку територій, ведення містобудівного кадастру.
Об`єктами класифікації у Класифікаторі є земельні ділянки з певним видом їх цільового призначення в межах відповідних категорій земель та функціональних зон територій.
Вид цільового призначення земельної ділянки - визначений відповідно до встановлених законом вимог конкретний напрям використання земельної ділянки та її правовий режим в межах відповідної категорії земель та функціонального призначення територій.
Під час встановлення цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення в межах відповідних функціональних зон територій.
Встановленим вид цільового призначення земельної ділянки вважається з моменту прийняття відповідного рішення органом державної влади, органом місцевого самоврядування, власником земельної ділянки в межах повноважень, визначених законодавством, та внесення відповідних відомостей про її цільове призначення до Державного земельного кадастру.
Під час формування земельної ділянки визначення її виду цільового призначення здійснюється розробником документації із землеустрою та містобудівної документації (детального плану території та/або його планувальних рішень у складі комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади) згідно з рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення відповідної документації, наданим відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України.
Як встановив суд першої інстанції, за характером використання окремих ділянок земель сільськогосподарського призначення визначаються види сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). За типом їх використання встановлюється цільове призначення земель сільськогосподарського призначення (для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва).
Згідно з частиною другою статті 34 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.
Суд вірно врахував відсутність доказів віднесення спірної земельної ділянки до земель сільськогосподарського призначення - пасовищ.
Суду не було надано доказів розроблення та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою створення пасовища для сінокосіння та випасання худоби.
Суд вірно зазначив, що в спірному випадку, відповідач в рішенні № 90 та рішенні № 91 про відмову в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зазначивши, що запитувана позивачем земельна ділянка віднесена до земель з видом угідь пасовища, в той же час не встановив цільового призначення цієї земельної ділянки, хоча вказане питання є визначальним для реалізації повноважень відповідача щодо розпорядження такою земельною ділянкою та, відповідно, права позивача на отримання її в оренду, і як наслідок прийняття рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Також суд вірно врахував, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не є рішенням уповноваженого органу про надання права користування на відповідну земельну ділянку, а лише надає можливість розробки технічної документації на цю земельну ділянку як необхідної умови для вирішення питання щодо передачі земельної ділянки у користування зацікавленій особі.
Суд дійшов вірного висновку про протиправність рішення Петро-Михайлівської сільської ради №90 від 22 лютого 2025 року, рішення Петро-Михайлівської сільської ради №91 від 22 травня 2025 року, а відповідно позовні вимоги в частині оскарження цих рішень (у тому числі похідні) підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Петро-Михайлівської сільської ради залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Петро-Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 17 червня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш