Справа №461/4089/26 
Провадження №2-а/461/116/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року м.Львів
Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді Кротової О.Б.,
секретар судового засідання Петрушка І.С., 
за участі:
представника позивача Горбонос І.К.,
відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
представника відповідача Гук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-

в с т а н о в и в:

04.06.2026 представник Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Григоришин А.В. звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить затримати з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців.
В обґрунтування позову покликається на те, що 03.06.2026 року о 16 год. 20 хв. згідно протоколу МЛВ 000134 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП працівниками Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби був виявлений та затриманий громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 003589 від 03.06.2026 за ч.2 ст.203 КУпАП громадянин Грузії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. В ході перевірки та опитування іноземця, встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 своєчасно не залишив територію України з особистих обставин, розуміє, що порушив міграційне законодавставо, зміст протоколу йому зрозумілий, перекладача не потребує. З його слів, він прибув на територію України в березні 2006 року через МПП для паромного сполучення "Чорноморський морський порт", до цього часу межі території України не покинув, також проживав без документів, що посвідчують особу та надають право проживати в Україні. Таким чином, громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в Україні у статусі нелегального мігранта. Відтак, існує ризик втечі відповідача та уникнення ним подальшого примусового видворення за межі території України, у зв`язку із чим просить позов задоволити.
Ухвалою судді від 04.06.2026 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання.
В судовому засіданні представник позивача Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Горбонос І.К. позов підтримала, просила задоволити такий в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції) в судовому засіданні позов визнав, усвідомлює факт вчинення ним правопорушення. Зазначив, що має намір зробити все для того, щоб отримати паспорт та легально повернутися на батьківщину. Також повідомив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неофіційно працевлаштований на оптовому ринку "Шувар" у м.Львові. За період перебування в Україні зробив багато корисного, зокрема, допомогав Україні в умовах воєнного стану, але на даний час бажає покинути межі території України.
Представник відповідача Гук О.О. підтримала позицію відповідача. Додатково зазначила, що вважає за можливе визначити для ОСОБА_1 заставу, оскільки уповноваженим органом не доведені ризики ухилення такого від виконання рішення про примусове видворення, відповідач веде в Україні бізнес, перебуває у фактичних шлюбних відносинах.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Суд встановив, що 03.06.2026 о 16:20год згідно протоколу №МЛВ 000134 про адміністративне затримання за ч.2 ст.263 КУпАП головним спеціалістом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Луцан Л.Ф. був виявлений та затриманий громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням правопорушення передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП, з метою встановлення особи порушника, вирішення питання про поміщення особи до ПТПІ.
03.06.2026 головним спеціалістом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Луцан Л.Ф. складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 003589 за ч.2 ст.203 КУпАП, згідно якого 03.06.2026 о 16:20год за адресою: м.Львів, вул.Руданського,3, виявлено громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.
03.06.2026 головним спеціалістом Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби Луцан Л.Ф. прийнято рішення №4601100100000811 про примусове видворення з України іноземця - громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вирішено примусово видворити з України громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Як зазначено у рішенні, згідно обліків ЦП ДСК "Аркан" інформація про перетин кордону вказаного громадянина відсутня. Зі слів останнього, прибув на територію України в березні 2006 року через МПП для паромного сполучення "Чорноморський морський порт", до цього часу межі території України не покинув, також проживав без документів, що посвідчують особу та надають право проживати в Україні.
Відповідно до довідки про особу ДМС Украйни від 03.06.2026, у ОСОБА_1 відсутній чинний документ, що посвідчує особу та дає право на перетин кордону, а також відсутня інформація про особу за обліками ДМС.
Частиною 1 статті 289 КАС України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
Згідно положень ч.11 ст.289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.
Згідно п.f ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Відповідно до п.2 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території: 1) протягом наданого візою дозволу в межах строку дії візи у разі в`їзду осіб без громадянства чи іноземців, які є громадянами держав з візовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України; 2) не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено законодавством та міжнародними договорами України. Порядок обчислення зазначеного строку встановлюється МВС.
Згідно п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон), нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», паспортний документ іноземця - це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
У частині 3 статті 3 вказаного Закону зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
У відповідності до ч.ч.1, 3, 4 ст.30 зазначеного Закону, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач, прибувши на територію України, з його слів, у 2006 році, не вживав заходів щодо оформлення легального перебування на території України, з заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не звертався, докази наявності законного джерела існування та підстав для подальшого перебування на території України відсутні.
Даних про те, що відповідач, нелегально перебуваючи на території України, має постійне місце праці, стабільні джерела доходів для свого існування, в ході судового розгляду не встановлено.
Крім цього, на момент розгляду справи у відповідача відсутні чинні документи, які надають право перетину державного кордону для виїзду з України, строк дії його закордонного паспорту закінчився 07.03.2016.
Відтак, існує ризик втечі чи переховування громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та уникнення подальшого примусового видворення за межі території України.
Таким чином, враховуючи те, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за отриманням відповідних документів не звертався, строк дії його закордонного паспорта закінчився 07.03.2016, у зв`язку з існуванням ризику втечі іноземця, який тривалий період перебуває нелегально на території України, ризику уникнення відповідачем подальшого примусового видворення, встановлено наявність законних підстав для ухвалення рішення про затримання відповідача, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України.
Відповідно до положень ч.19 ст.289 КАС України за подачу позовних заяв, передбачених даною статтею, судовий збір не справляється, а отже підстав для розподілу витрат пов`язаних з розглядом справи не має, оскільки вони сторонами не були понесені.
На підставі викладеного, керуючись, ст.72-77, 90, 241-243, 245-246, 289, 371 КАС України, суд,-
у х в а л и в:
позов задоволити.
Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на 6 (шість) місяців, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 09.06.2026.

Учасники справи:
позивач: Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби, код ЄДРПОУ 45870769, 79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11;
представник позивача: Григоришин Аліна Василівна, 79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 11, номер телефону: НОМЕР_1 ;
відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Грузії, АДРЕСА_2 ;
представник відповідача: Гук Ольга Олегівна, АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 .

Суддя       Ольга КРОТОВА