ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/2379/25	

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя О.В. Зварич
судді С.В. Іванчук
І.Ю. Панова,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради б/н від 11.03.2026 року (вх.№01-05/711/26 від 11.03.2026 року)
на рішення Господарського суду Львівської області від 10.02.2026 року (суддя Н.В.Мороз; повне рішення складено 19.02.2026 року)
у справі № 914/2379/25
за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Краківський ринок» (надалі ТзОВ «Краківський ринок»)
про зобов`язання вчинити дії,
за участю:
від позивача: Заяць Б.Р. (самопредставництво юридичної особи);
від відповідача: Антонюк І.Б. – адвокат (ордер серії ВС №1420998 від 27.03.2026 року),
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
01.08.2025 року Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом про зобов`язання ТзОВ «Краківський ринок» надати Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вихідні дані, необхідні для проведення оцінки цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок» за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, який перебуває в оренді за договором № 4 від 25.02.1998, а саме: інвентаризаційні описи основних засобів і нематеріальних активів, зведений акт інвентаризації цілісного майнового комплексу, аудиторський висновок за результатами аудиторської перевірки стосовно цілісного майнового комплексу, передавальний баланс підприємства, складений відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, в якому будуть відображені результати інвентаризації.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач позбавлений можливості внести зміни в договір оренди № 4 від 25.02.1998 року стосовно збільшення розміру орендної плати, оскільки відповідач, як орендар і балансоутримувач, в порушення договору оренди № 4 від 25.02.1998 року та норм законодавства не надав результати інвентаризації, аудиторський висновок та передавальний баланс підприємства, складений на дату оцінки, без яких проведення оцінки є неможливим. Такі дії є порушенням договірних зобов`язань і порушують права територіальної громади міста, як власника цього майна.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.02.2026 року у справі №914/2379/25 відмовлено у задоволенні позову.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 25.02.1998 року між представництвом Фонду державного майна України у м. Львові (правонаступником якого в частині прав та обов`язків, що стосуються коммунального майна Львівської МТГ, є Управління комунальної власності) та ТзОВ «Краківський ринок» укладено договір оренди державного майна № 4, згідно із п. 1.1. якого орендодавець (Представництво ФДМУ у м. Львові) передає, а орендар (ТзОВ «Краківський ринок») приймає в строкове, платне володіння та користування майновий комплекс міського державного комунального підприємства «Центральний ринок», склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства, складеного станом на 01.02.1998 і становить 1279174,80 грн.
Суд зазначив, що листом від 24.03.2025 року № 2302-вих-42768 Управління комунальної власності звернулося до ТзОВ «Краківський ринок» із пропозицією викласти договір оренди від 25.02.1998 року № 4 в новій редакції, а саме редакції примірного договору оренди майна Львівської МТГ та при визначенні орендної плати застосувати ставку відповідно до нової Методики розрахунку орендної плати. Відповіді на даний лист Управління не отримало.
Суд першої інстанції констатував, що після укладення договору змінилась Методика розрахунку орендної плати за об`єкт оренди, зокрема база розрахунку (після змін нею є ринкова, а не балансова вартість майна) та орендна ставка, яка за своєю суттю є тарифом за оплату послуг оренди комунального майна, збільшилась з 4% до 20% на рік. 
В рішенні суд, зокрема, зазначив, що відповідно до п.127 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483, внесення змін до договору оренди в частині збільшення суми орендної плати протягом строку його дії допускається за згодою сторін. Оскільки в спірному договорі сторони досягли згоди щодо перегляду орендної плати в разі зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін і тарифів, Управління комунальної власності як орендодавець має підстави спонукати ТОВ «Краківський ринок» - орендаря внести зміни до договору в частині орендної плати, які будуть полягати у застосуванні орендної ставки 20% до ринкової вартості основних засобів та нематеріальних активів цілісного майнового комплексу, який складає об`єкт оренди. Визначаючи в договорі умови щодо прав та обов`язків сторін, сторони визначились із обов`язками орендаря, спрямованими на визначення ринкової вартості об`єкта оренди для внесення змін у договір; така умова є істотною умовою договору.
Водночас, суд звернув увагу на те, що у позові не заявлено вимог щодо внесення змін до договору оренди в частині орендної плати. Посилаючись на потребу внести зміни у договір оренди майна в частині орендної плати, позивач не заявляв вимог щодо цього, обравши неефективний спосіб захисту, який не усуває стверджуваного порушення прав позивача.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки договором чи законодавством на відповідача не покладається обов`язок надати позивачу певні документи (при тому, що вони відсутні та не виготовлялись, жодних доказів їхньої наявності в розпорядженні відповідача суду не надавалось).
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10.02.2026 року у справі №914/2379/25 та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що умови договору оренди №4 та норми чинного законодавства прямо передбачають можливість та обов`язковість внесення змін до договору у разі зміни методики розрахунку орендної плати. Вважає, що обраний позивачем спосіб захисту є не лише ефективним, а й єдино можливим на даному етапі правовідносин. Вказує на те, що відповідач, ухиляючись від проведення інвентаризації, створює перешкоди для виконання вимог законодавства та унеможливлює визначення ринкової вартості цілісного майнового комплексу. Стверджує, що використання передавального балансу підприємства- орендаря, складеного на дату оцінки, є необхідною складовою процедури оцінювання цілісного майнового комплексу. ТзОВ «Краківський ринок» є ключовим суб`єктом у процедурі організації оцінки, балансоутримувачем об`єкта оренди та, як наслідок, єдиним суб`єктом, відповідальним за підготовку відповідних документів. За доводами апелянта, відмова у їх наданні є протиправною бездіяльністю, що перешкоджає проведенню обов`язкової оцінки майна. Скаржник зазначає, що сторони досягли згоди щодо можливості перегляду орендної плати у разі зміни методики. Вказує на те, що вимоги щодо зміни розміру орендної плати на даному етапі не заявлялися, оскільки актуалізація оцінки об`єкта є імперативною передумовою для приведення умов договору у відповідність до вимог чинного законодавства.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення місцевого господарського суду без змін. Звертає увагу суду на те, що скаржник в апеляційній скарзі жодним чином не обґрунтовує невиконання чи неналежне виконання ТзОВ «Краківський ринок» обов`язку в натурі та порушення своїх прав таким невиконанням, із покликанням на пункти договору чи норми чинного законодавства України. Зазначає, що ні укладений між сторонами договір, ні чинне законодавство України не покладає на відповідача обов`язок надати позивачу певні документи.
08.05.2026 року позивач подав через систему «Електронний суд» додаткові пояснення (вх.№01-04/3866/26 від 11.05.2026 року), в яких підтримав доводи апеляційної скарги. Вказує, що відповідач зобов`язаний забезпечити проведення інвентаризації та надати документи, необхідні для проведення оцінки об`єкта оренди, зокрема результати інвентаризації, аудиторський висновок і передавальний баланс. Однак, відповідач зазначених дій не вчиняє, що створює перешкоди для проведення оцінки майна та унеможливлює реалізацію передбаченого договором механізму перегляду орендної плати.
У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Представник відповідача заперечив проти доводів скаржника з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.
Обставини справи
Як видно із наявних у справі копій документів, наказом Представництва Фонду державного майна України у місті Львові від 27.01.1998 року № 26 створено інвентаризаційну комісію для проведення інвентаризації основних засобів, цінностей та розрахунків в підприємстві комунальної власності МДКП «Центральний ринок» за адресою м. Львів, вул. Базарна, 11.
01.02.1998 року відповідною комісією за результатами інвентаризації складено інвентаризаційний опис основних засобів цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок», також орендодавцю представлено баланс підприємства станом на 01.02.1998 року.
Наказом Представництва Фонду державного майна України у місті Львові від 18.02.1998 року № 84 створено комісію з оцінки цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок», якій доручено провести оцінку цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок» відповідно до вимог Методики оцінки вартості об`єктів оренди.
24.02.1998 року Комісією складено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок», затверджений наказом Представництва Фонду державного майна України у м. Львові № 95 від 24.02.1998 року.
25.02.1998 року між представництвом Фонду державного майна України у м. Львові (правонаступником якого в частині прав та обов`язків, що стосуються коммунального майна Львівської МТГ, є Управління комунальної власності) та ТзОВ «Краківський ринок» укладено договір оренди державного майна № 4.
Згідно із п. 1.1 договору орендодавець (Представництво ФДМУ у м. Львові) передає, а орендар (ТзОВ «Краківський ринок») приймає в строкове, платне володіння та користування майновий комплекс міського державного комунального підприємства «Центральний ринок», склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства, складеного станом на 01.02.1998 року і становить 1279174,80 грн. У тому числі передається в оренду майно 1279174,80 грн із нього: основні фонди за балансовою вартістю 1882078 грн, основні фонди за залишковою вартістю 1279175 грн, інше майно за балансовою вартістю 10227 грн.
Відповідно до п. 2.1 договору вступ орендаря у володіння та користування майном настає одночасно із підписанням сторонами договору та акта прийому - передачі вказаного майна.
За положеннями п. 2.2 договору передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар володіє і користується ним протягом строку оренди.
Згідно із п. 2.3 договору передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті інвентаризації цього майна станом на 01.02.1998 року, складеного згідно з методикою № 786, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 року.
У відповідності до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України.
За положеннями п. 3.1.1 договору орендна плата перераховується до державного бюджету щоквартально не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним кварталом, з урахуванням щомісячного індексу інфляції щодо суми орендної плати, визначеного за перший місяць після укладення договору оренди, яка становить 275,43 грн, в тому числі 20% ПДВ.
Відповідно до п. 3.2. договору розмір орендної плати може бути переглянуто на вимогу однієї із сторін в разі зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.
Згідно із п. 5.1 договору орендар зобов`язується використовувати орендоване майно у відповідності з його призначенням, визначеним Статутом підприємства, майно якого передано в оренду, та умовами цього договору.
Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір діє з 25.02.1998 року до 25.02.2033 року, строком на 35 років.
Факт передачі в оренду позивачеві майнового комплексу МДКП «Центральний ринок» підтверджується відповідним актом прийому-передачі № 4 від 25.02.1998 року, копія якого наявна у матеріалах справи.
02.10.2000 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди державного майна № 4 від 25.02.1998 року, у відповідності до якої права та обов`язки орендодавця ЦМК МДКП «Центральний ринок» передано до Управління ресурсів Львівської міської ради (правонаступником якого є управління комунальної власності).
Відповідно до вказаної додаткової угоди договір оренди державного майна № 4 від 25.02.1998 року перейменовано на договір оренди цілісного майнового комплексу № 4 від 25.02.1998 року.
Пункт 3.1 договору викладено в новій редакції, а саме, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна (затвердженою Постановою КМУ № 786 від 04.10.1995 року) із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 18.05.1998 року № 699, від 29.06.1999 року № 1171, від 19.01.2000 року № 75.
Відповідно до нової редакції п. 3.2 договору базова річна орендна плата визначена, виходячи з орендної ставки 4% від залишкової вартості (за балансом, форма №1) орендованих основних засобів (на 01.09.2000 року залишкова вартість складає 1279174 грн. 80 коп. і становить 51166 грн. 99 коп.), відповідно з розрахунком, який є невід`ємною частиною додаткової угоди до даного договору та цього договору. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін.
Відповідно до нової редакції п. 3.1.1 орендна плата перераховується щоквартально не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним періодом (квартал, рік) з урахуванням щомісячного індексу інфляції щодо суми орендної плати, визначеної за перший місяць, яка становить за вересень 2000 року 5894,86 грн.
До додаткової угоди від 02.10.2000 року долучено новий розрахунок орендної плати.
За доводами позивача, розмір орендної плати за договором, встановлений додатковою угодою від 02.10.2000 року, щомісячно коригувався на індекс інфляції і станом на час звернення із позовом складає 79696,89 грн на місяць.
За результатами фінансового аудиту бюджету Львівської міської територіальної громади за період з 01.01.2021 року по 30.06.2024 року, проведеного Державною аудиторською службою України, складено звіт від 21.01.2025 року № 002000-25/01, відповідно до якого встановлено, що цілісно-майнові комплекси, які використовуються під ринки у місті, суб`єкти господарювання отримали на умовах оренди, в рамках яких орендна плата становила незначні розміри, при тому, що ринки є найбільш функціональними та приносять значні прибутки їх власникам. ТзОВ «Краківський ринок» на підставі договору оренди від 25.02.1998 року № 4, укладеного представництвом фонду державного майна у м.Львові, взято в оренду до 25.02.2033 року цілісний майновий комплекс міського державного коммунального підприємства «Центральний ринок» загальною площею 4814,9 кв. м (адреса: м. Львів, вул. Базарна, 11), місячна орендна плата по якому станом на вересень 2000 року становила 5,89 тис грн, що складало 4 % від залишкової балансової вартості майна. 
Також вказаним звітом встановлено, що УКВ ЛМР не вживались заходи (в тому числі шляхом проведення відповідної претензійно-позовної роботи) щодо перегляду умов договору, зокрема, в частині збільшення ставки орендної плати, розмір якої за використання цілісних майнових комплексів комунальних підприємств торгівлі тільки протягом досліджуваного періоду збільшився з 10% до 20% та оновлення вартості майна. Як результат, недоотримано бюджетом доходів у вигляді орендної плати розрахунково від 41772,44 тис. грн до 52258,82 тис. грн. 
У звіті також зазначено, що прийняття представницькими та виконавчими органами Львівської міської ради понад 20 років тому неефективних рішень щодо передачі в оренду майна на невигідних для міста умовах (низька орендна плата, тривалий строк оренди, відсутність у договорах оренди умов щодо можливості внесення змін в односторонньому порядку, неналежний опис майна та оцінки ЦМК тощо) та не в повній мірі ефективна діюча політика управління комунальним майном призвела до втрати можливості отримати доходи від оренди комунального майна бюджетом громади за досліджуваний період.
За наслідками проведеного аудиту рекомендовано з метою забезпечення ефективного управління комунальним майном вжити заходи в частині перегляду умов договорів, укладених понад 20 років тому, до вимог діючих нормативних актів.
Листом від 24.03.2025 року № 2302-вих-42768 Управління комунальної власності звернулося до ТзОВ «Краківський ринок» із пропозицією викласти договір оренди від 25.02.1998 року № 4 в новій редакції, а саме редакції примірного договору та використати ставку відповідно до нової Методики розрахунку орендної плати.
Матеріали справи не містять доказів відповіді на вказаний лист.
Управлінням комунальної власності було видано наказ № 62-з від 24.06.2025 року «Про інвентаризацію ЦМК за адресою: м.Львів, вул. Базарна, 11», згідно якого створено інвентаризаційну комісію. Комісії доручено закінчити інвентаризацію до 14.07.2025 року та подати результати інвентаризації, баланс та аудиторський висновок в Управління комунальної власності не пізніше 19.07.2025 року.
Листом № 2302-вих-89583 від 19.06.2025 року Управління комунальної власності повідомило ТзОВ «Краківський ринок» про створення відповідної інвентаризаційної комісії та просило надати дані директора та головного бухгалтера, які будуть включені до складу комісії за посадами відповідно до Положення про інвентаризацію.
14.07.2025 року члени інвентаризаційної комісії склали акт про те, що без участі керівника та головного бухгалтера ТзОВ «Краківський ринок» провести інвентаризацію цілісного майнового комплексу за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, який перебуває в оренді ТзОВ «Краківський ринок», не вбачається за можливе. Дані бухгалтерського обліку орендарем не представлені. Отримати доступ для огляду до майна, що входить до об`єкта оренди, розпочати інвентаризацію основних засобів і нематеріальних активів, визначити склад майна, що передано в оренду, перевірити фактичну наявність майна з даними бухгалтерського обліку, скласти інвентаризаційні описи без представників орендаря (балансоутримувача) не вбачається за можливе.
Позивач вважає свої права порушеними, оскільки внесення змін до договору оренди в частині плати за оренду єдиних майнових комплексів визначається, виходячи з ринкової (оціночної) вартості об`єкта оренди, а першим етапом процедури перегляду орендної плати за договором є визначення вартості об`єкта оренди, для чого, у свою чергу, необхідно отримати відповідні документи, у зв`язку з чим звернувся з відповідним позовом до суду.
Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
У цій справі суд встановив, що 25.02.1998 року між представництвом Фонду державного майна України у м. Львові (правонаступником якого в частині прав та обов`язків, що стосуються коммунального майна Львівської МТГ, є Управління комунальної власності) та ТзОВ «Краківський ринок» укладено договір оренди державного майна № 4.
02.10.2000 року між сторонами укладено додаткову угоду до договору оренди державного майна № 4 від 25.02.1998 року, у відповідності до якої права та обов`язки орендодавця ЦМК МДКП «Центральний ринок» передано до Управління ресурсів Львівської міської ради (правонаступником якого є управління комунальної власності).
Відповідно до вказаної додаткової угоди договір оренди державного майна № 4 від 25.02.1998 року перейменовано на договір оренди цілісного майнового комплексу № 4 від 25.02.1998 року.
Отже, вказаний договір став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, викладені у договорі зобов`язання є обов`язковими до виконання сторонами вказаного договору.
Колегія суддів зазначає, що сторони на власний розсуд в межах норм законодавства визначають умови договору, та підписавши такий договір сторони виражають свою волю та погоджуються з викладеними в договорі умовами.
Відповідно до частини 1, 2 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
За змістом частини 3 статті 762 Цивільного кодексу України договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
Згідно із частиною 4, 7 статті 8 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства; об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк. Ринкова (оціночна) вартість об`єкта оренди визначається відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна.
За приписами пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.
Відповідно до пункту 2 Методики розрахунку орендної плати за користування майном Львівської міської територіальної громади, затвердженої ухвалою Львівською міською радою від 22.04.2021 року № 591 (надалі – Методика) орендна плата при переукладенні, внесенні змін до договору оренди розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати; на основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за перший місяць оренди, яка зазначається у договорі оренди; з врахуванням розміру орендної плати за перший місяць оренди розраховується розмір орендної плати за наступні місяці оренди.
Згідно пункту 5 Методики вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс; об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк.
Відповідно до додатку 2 до нової Методики, орендна ставка за використання єдиних майнових комплексів для торгівлі становить 20 % (від вартості основних засобів та нематеріальних активів за незалежною оцінкою).
Отже, суд першої інстанції вірно зазначив, що після укладення договору змінилась Методика розрахунку орендної плати за об`єкт оренди, зокрема база розрахунку (після змін - нею є ринкова, а не балансова вартість майна) та орендна ставка, яка за своєю суттю є тарифом за оплату послуг оренди комунального майна, збільшилась з 4% до 20% на рік.
Оскільки в спірному договорі сторони досягли згоди щодо перегляду орендної плати в разі зміни Методики її розрахунку, зміни централізованих цін і тарифів, Управління комунальної власності як орендодавець має підстави спонукати орендаря внести зміни до договору в частині орендної плати, які будуть полягати у застосуванні орендної ставки 20% до ринкової вартості основних засобів та нематеріальних активів цілісного майнового комплексу, який складає об`єкт оренди.
Разом з тим, колегія суддів вважає за потрібне зазначити таке.
Згідно із частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, суд розглядає справу виключно в межах вимог заявника (позивача).
Предметом позовних вимог у справі № 914/2379/25 є вимоги про зобов`язання ТзОВ «Краківський ринок» надати Управлінню комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради вихідні дані, необхідні для проведення оцінки цілісного майнового комплексу МДКП «Центральний ринок» за адресою: м. Львів, вул. Базарна, 11, який перебуває в оренді за договором № 4 від 25.02.1998, а саме: інвентаризаційні описи основних засобів і нематеріальних активів, зведений акт інвентаризації цілісного майнового комплексу, аудиторський висновок за результатами аудиторської перевірки стосовно цілісного майнового комплексу, передавальний баланс підприємства, складений відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, в якому будуть відображені результати інвентаризації.
Судом першої інстанції звернуто увагу на те, що у прохальній частині поданої позовної заяви позивачем не заявлено вимоги про внесення змін до договору оренди в частині орендної плати, відтак суд розглядав дану справу виключно в межах заявлених позивачем вимог.
Відповідно до пункту 127 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 року № 483, внесення змін до договору оренди в частині збільшення суми орендної плати протягом строку його дії допускається за згодою сторін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року № 629 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.01.2003 року № 3) затверджено Методику оцінки об`єктів оренди (надалі – Методика).
Пунктом 1 Методики передбачено, що відповідно до цієї Методики проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), що передається в оренду, зокрема, цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів (філій, цехів, дільниць).
Відповідно до пункту 2 Методики оцінка об`єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об`єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати.
Абзацом 2 пункту 2 Методики визначено, що оцінка обов`язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об`єкта оренди була проведена більш як три роки тому.
Передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об`єкта оренди (активів, що входять до складу об`єкта оренди) та аудиторської перевірки об`єкта оренди оплачує орендар. Результати незалежної оцінки є чинними протягом дванадцяти місяців від дати оцінки, якщо інший строк не передбачений у звіті щодо незалежної оцінки (абзаци 3, 4 Методики).
У відповідності до положень пункту 4 Методики оцінка цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу проводиться комісією, що утворюється органом, визначеним підпунктами “а” - “в” частини другої статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на підставі складеного на дату оцінки передавального балансу, в якому відображені результати незалежної оцінки основних засобів, довгострокових біологічних активів, інших необоротних матеріальних активів, нематеріальних активів та оборотних матеріальних засобів (запасів). До складу комісії з оцінки майна, що передається в оренду (далі - комісія), включаються в обов`язковому порядку представники орендодавця та органу, уповноваженого управляти зазначеним майном, а також можуть входити представники особи, що подала заяву про оренду.
За приписами пункту 5 Методики оцінка цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу проводиться після закінчення підготовчого етапу, під час якого: проводиться інвентаризація майна підприємства на визначену орендодавцем дату оцінки; комісією на підставі поданих матеріалів інвентаризації визначається склад майна, що передається в оренду (або перебуває в оренді - у разі проведення оцінки з метою продовження (поновлення) договору оренди), на утримання або зберігання орендарю, надається орендареві на умовах кредиту, викуповується орендарем; визначається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання для проведення незалежної оцінки.
Згідно із пунктом 6 Методики оцінка цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу проводиться у такій послідовності: укладення договору про проведення незалежної оцінки майна; проведення незалежної оцінки основних засобів, довгострокових біологічних активів, інших необоротних матеріальних активів, нематеріальних активів, оборотних матеріальних засобів (запасів) відповідно до положень (національних стандартів) оцінки майна; рецензування звіту про оцінку майна; відображення результатів незалежної оцінки в бухгалтерському обліку підприємства (у разі проведення оцінки з метою укладення договору оренди - з подальшим складенням передавального балансу); проведення стандартизованої оцінки цілісного майнового комплексу на підставі даних передавального балансу з урахуванням аудиторського висновку і складення акта встановленого зразка (додаток 1); рецензування і затвердження акта оцінки цілісного майнового комплексу.
Відповідно до пункту 7 Методики інвентаризація проводиться відповідно до Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 1993 р. № 158, та положень (стандартів) бухгалтерського обліку.
Згідно із пунктом 9 Методики у разі проведення оцінки з метою укладення договору оренди одночасно з проведенням інвентаризації здійснюється у встановленому законодавством порядку аудиторська перевірка стану бухгалтерської звітності, обліку, первинних документів та іншої інформації щодо фінансово-господарської діяльності на підприємстві, цілісний майновий комплекс якого або його структурного підрозділу передається в оренду. У разі проведення оцінки з метою продовження (поновлення) договору оренди зазначена аудиторська перевірка проводиться стосовно цілісного майнового комплексу, що перебуває в оренді на дату проведення оцінки, та іншого майна підприємства орендаря, що належить до державної власності.
За приписами пункту 15 Методики оцінка цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу здійснюється у 45-денний строк з дня затвердження протоколу про результати інвентаризації та завершується складанням акта встановленого зразка. До акта оцінки додаються передавальний баланс, а також довідки про наявність на балансі підприємства майна, наведеного у розділі II акта оцінки із зазначенням назв, інвентарних номерів, балансової та залишкової вартості відповідних об`єктів. Перший примірник матеріалів інвентаризації та оцінки зберігається у орендодавця, другий - у орендаря.
Згідно із пунктом 16 Методики акт оцінки цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, що передається в оренду, затверджується керівником відповідного органу, визначеного підпунктами “а” - “в” частини другої статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що Методикою оцінки об`єктів оренди, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 року № 629 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.01.2003 року № 3) передбачено два випадки, коли обов`язково проводиться оцінка майна та аудиторська перевірка, за результатами якої складається аудиторський висновок: 1) перед укладенням договору оренди; 2) перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об`єкта оренди була проведена більш як три роки тому.
Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.1993 року №158 затверджено Положення про інвентаризацію майна державних підприємств, що приватизуються, а також майна державних підприємств та організацій, яке передається в оренду (надалі – Положення). 
Відповідно до пункту 5-3 Положення орендодавець може у разі потреби протягом строку дії договору оренди проводити інвентаризацію орендованого майна шляхом 
прийняття відповідного рішення, повідомивши про це орендаря рекомендованим листом з повідомленням за сім календарних днів до початку інвентаризації.
Пунктом 5-4 Положення передбачено, що у разі надіслання орендарю письмового повідомлення про непродовження або розірвання договору оренди та неможливості проведення інвентаризації у зв`язку з ненаданням орендарем представників до складу інвентаризаційної комісії, відмовою утворювати робочі інвентаризаційні групи, допускати членів інвентаризаційної комісії на об`єкт оренди та надавати достовірну і в повному обсязі інформацію, настанням обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) інвентаризація проводиться державним підприємством (організацією) самостійно протягом трьох місяців після прийняття ним майна на баланс.
Аналіз наведених пунктів Положення дає підстави для висновку про те, що позивач як орендодавець, не позбавлений можливості провести інвентаризацію орендованого майна самостійно, повідомивши про це орендаря рекомендованим листом з повідомленням за сім календарних днів до початку інвентаризації. 
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Краківський ринок» є єдиним суб`єктом, відповідальним за підготовку документів щодо проведення інвентаризації та оцінки орендованого майна – безпідставні.
Суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин положення частин 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України, відповідно до яких цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. 
Оскільки договором чи законодавством на відповідача не покладається обов`язок надати позивачу певні документи (при тому, що вони відсутні та не виготовлялись, жодних доказів їхньої наявності в розпорядженні відповідача суду не надавалось), суд правильно виснував про те, що позов не підлягає задоволенню. 
За наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Львівської області від 10.02.2026 року у справі №914/2379/25.
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відповідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне, обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду – без змін.
Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради б/н від 11.03.2026 року (вх. № 01-05/711/26 від 11.03.2026 року) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 10.02.2026 року у справі №914/2379/25 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в Господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя С.В. Іванчук

Суддя І.Ю. Панова