ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2026 р.   м. Київ Справа № 911/2676/25 

Розглянувши матеріали справи за позовом Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України
до Човгана Валентина Вікторовича
про стягнення 33 820,00 грн. 
Суддя Т.П. Карпечкін
Без виклику сторін.

Обставини справи:
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України до Човгана Валентина Вікторовича про стягнення 33 820,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2676/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Сторони належним чином повідомлені про дане судове провадження. 
Відповідачем в ході розгляду спору відзиву на позов не подано, позовні вимоги по суті не заперечено та не спростовано, подано заяву про застосування строків позовної давності.
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).
Приймаючи до уваги, що учасники судового процесу скористалися наданими їм процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з викладених у позові обставин, Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України подано позов про стягнення з Човгана Валентина Вікторовича 33 820,00 грн. поворотної фінансової допомоги.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17.01.2017 між Асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України (позивач) та ФОП Човганом В.В. (відповідач) був укладений Договір № 02/01-ф безвідсоткової поворотної фінансової допомоги. 
Відповідно до пункту 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Асоціація зобов`язується надати Підприємству, яке є учасником Асоціації поворотну безвідсоткову фінансову допомогу (надалі фінансову допомогу), а останнє зобов`язується по закінченню терміну даного договору повернути її Асоціації у повному обсязі.
Відповідно до пункту 2.1. Договору сума фінансової допомоги за цим Договором становить 150 000,00 грн.
За платіжним дорученням № 31 від 16.01.2017 позивачем було надано ФОП Човгану В.В. поворотну фінансову допомогу у розмірі 150 000,00 грн.
Відповідно до п. 5.1. Договору термін повернення фінансової допомоги до 31.12.2017, водночас, зміст п. 1.1. Договору вказує на те, що безвідсоткова фінансова допомога має бути повернута Асоціації в повному обсязі по закінченню терміну даного договору. 
Згідно п. 5.2. Договору фінансова допомога повертається у безготівковому порядку шляхом переказу необхідних коштів на поточний рахунок Асоціації.
Як зазначає позивач та підтверджується наданими ним доказами, ФОП Човганом В.В. було повернуто:
07.12.2018 згідно меморіального ордеру № @2PL726531 - 5000,00 грн., 
07.02.2019 згідно меморіального ордеру № @2PL800343 - 5000,00 грн., 
24.12.2019 згідно меморіального ордеру № @2PL204033 - 10000,00 грн., 
05.03.2021 згідно платіжного доручення № АСФ00004248 - 5000,00 грн., 
09.03.2021 згідно чотирьох платіжних доручень № № АсФ00004347, АсФ00004348, АсФ00004349, АсФ00004350 - 5000,00 грн., 5000,00 грн., 5000,00 грн., 5000,00 грн., 
10.03.2021 згідно платіжного доручення № АсФ00004753 - 5000,00 грн.,
30.03.2021 утримано з суми гарантії допуску до системи МДП згідно Акту взаємозаліку № 2370 - 36 180,00 грн., 
11.05.2021 згідно платіжного доручення № АсФ00009164 - 2 990,00 грн., 
07.06.2021 згідно платіжного доручення № АсФ00011699 - 3 010,00 грн., 
05.07.2021 згідно платіжного доручення № АсФ00013590 - 3 000,00 грн., 
11.12.2021 згідно платіжного доручення № АсФ00023740 - 3000,00 грн., 
04.01.2022 згідно платіжного доручення № АсФ00000036 - 3000,00 грн., 
10.01.2022 згідно платіжного доручення № АсФ00000257 - 3000,00 грн., 
11.01.2022 згідно платіжного доручення № АсФ00000324- 3000,00 грн., 
21.01.2022 згідно платіжного доручення № АсФ00000859- 3000,00 грн., 
08.02.2022 згідно платіжного доручення № Асф00001934 - 6000,00 грн.
Загальна сума проведених ФОП Човганом В.В. на користь АСМАП України платежів склала 116 180,00 грн. 
З урахуванням вказаних платежів, неповернута сума поворотної фінансової допомоги складає 33 820,00 грн.
Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору надсилав відповідачу Вимогу про сплату заборгованості, що виникла у зв`язку з простроченням строків виконання грошового зобов`язання на суму 33 820,00 грн. 
За даними Накладної Укрпошти 0315000503682, 27.06.2025 вимога була направлена рекомендованим листом з описом вкладення. За даними сервісу відстеження Укрпошти, що обліковується у вільному доступі в мережі Інтернет, вказане поштове відправлення було вручене адресату 03.07.2025. Таким чином, станом на дату подання цього позову, строк виконання зобов`язання ФОП Човганом В.В. є таким, що настав.
В ході розгляду спору відповідачем не подано заперечень по суті позовних вимог, не заперечено факт укладення Договору та отримання від позивача фінансової допомоги.
У заяві про застосування строків позовної давності відповідач зазначає, що останнє повернення коштів ФОП Човган В.В. відбулося 08.02.2022 за платіжним доручення № Асф00001934 в сумі 6 000 грн., а позивач звернувся до суду 12.08.2025, тобто з пропуском трирічного терміну позовної давності, визначеного ст. 257 Цивільного кодексу України.
Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Матеріалами справи підтверджується факт укладення між позивачем та відповідачем договору поворотної фінансової допомоги, який підпадає під правове регулювання вищенаведених норм законодавства.
Також матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем відповідачу у 2017 році поворотної фінансової допомоги у сумі 150 000,00 грн., яка частково повернута відповідачем, останній платіж здійснено у 2022 році. Відповідні обставини відповідачем не заперечені та не спростовані.
Як визначено ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Статтею 264 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.
Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Таким чином, враховуючи, що відповідачем здійснювались платежі з часткового повернення фінансової допомоги, строк позовної давності переривався платежем від 08.02.2022, після чого почався заново з 09.02.2022.
Пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Також, п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022; в редакції Закону № 3450-IX від 08.11.2023) було визначено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Відповідна норма була скасована п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України була виключена на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025 з 04.09.2025.
Таким чином, строк позовної давності за спірними зобов`язання переривався платежем від 08.02.2022 і почався заново з 09.02.2022, відповідно тривав до 09.02.2025, однак у період з 30.03.2020 по 04.09.2025 згідно з п. п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України строки позовної давності були зупинені.
За наведених обставин, оскільки матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача протягом наведених у позові періодів прострочення, коли строки позовної давності зупинялись, відсутні підстави для відмови у позові у зв`язку з пропуском строків позовної давності.
Оскільки відповідач у правовідносинах із позивачем виступав як Фізична особа-підприємець, а фінансова допомога надавалась для використання підприємцем на покриття поточних нужд, справа пов`язана з господарською діяльністю відповідача.
За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати, ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились, спір між позивачем та відповідачем належить до господарської юрисдикції і заборгованість підлягає стягненню з відповідача.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 33 820,00 грн. заборгованості з повернення фінансової допомоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. 
Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними у розумінні ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.
Згідно з ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають у задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 126, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд 

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Човгана Валентина Вікторовича ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України (08133 Київська область, Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновола, 1 А, код ЄДРПОУ 16307261) 33 820,00 грн. боргу з поворотної фінансової допомоги та 3028,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
3. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін