КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року м. Київ справа №640/20669/22
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Панченко Н.Д., розглянувши у місті Києві у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Київського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Служби безпеки України які полягають у скасуванні виплати преміювання на підставі наказу Голови Служби безпеки України №62-ОС/ДСК від 17.01.2020;
- зобов`язати Службу безпеки України скасувати наказ Голови Служби безпеки України №62-ОС/ДСК від 17.01.2020 в частині: «Скасувати виплату преміювання полковнику ОСОБА_1 згідно з главою 15 розділу 3 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженої наказом ЦУ СБУ №515/ДСК-2018 р., з 27 грудня 2019 року»;
- зобов`язати Служби безпеки України провести нарахування та виплату позивачу преміювання за період з 27 грудня 2019 року по 30 червня 2020 року включно.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач протиправно обмежив грошове забезпечення шляхом невиплати премії.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року відкрите провадження в адміністративній справі.
До суду надійшов відзив Служби безпеки України, згідно з яким, відповідач заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що премії це мотиваційні та заохочувальні грошові виплати, які роботодавець встановлює працівникам понад основну заробітну плату за результати роботи, досягнення визначених показників, якісне та сумлінне виконання трудових обов`язків. Порядок і умови преміювання визначаються внутрішніми документами роботодавця згідно з внутрішніми процедурами та порядком нарахування за поданнями (рапортами) начальників службовців. Відповідач вказує, що у цьому випадку діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, жодних реальних обґрунтованих ознак протиправності оскаржуваного наказу позивачем не наведено.
Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не зверталися.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.
У вересні 2021 року позивачем були виявлені ознаки порушення Службою безпеки України його конституційних прав і свобод, пов`язаних з пенсійним забезпеченням. Зокрема, було встановлено, що перед звільненням із Служби безпеки України йому з 27 грудня 2019 року по 30.06.2020 року включно не виплачувалася премія і ця складова грошового забезпечення, начебто, не була включена до структури пенсійного забезпечення, що негативним чином позначилось на розмірі пенсії.
У грудні 2020 року позивач звернувся до Служби безпеки України шляхом направлення заяви через скриньку (вул. Малопідвальна, 16) у громадській приймальні (особистий прийом кореспонденції не проводився у зв`язку з ковідними обмеженнями) з проханням надати інформацію з приводу правових підстав позбавлення його премії.
У жовтні 2021 року поштовим рекомендованим листом позивач повторно направив до Служби безпеки України звернення з проханням повідомити про правові підстави позбавлення його преміювання.
Листом за № 21/3/2-П-112/5 від 15 листопада 2021 року Служба безпеки України повідомила, що наказом Голови СБ України від 17 січня 2020 року № 62-ОС/ДСК з 27 грудня 2019 року позивача було зараховано в розпорядження та відповідно до глави 15 розділу 3 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України, затвердженого наказом ЦУ СБУ № 515/ДСК-2018 р. скасоване преміювання.
Підставою для видання наказу Голови СБУ № 62-ОС/дск від 17.01 2020 року слугував рапорт начальника ГУ КЗЕ СБУ від 28.12.2019 року, погоджений з керівництвом СБУ».
Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про Службу безпеки України», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також відомчими нормативними актами Служби безпеки України, прийнятими на виконання зазначеної постанови.
Відповідно до статті 27 Закону України «Про Службу безпеки України» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців та працівників СБУ. При цьому порядок і умови грошового забезпечення співробітників СБУ визначаються законодавством України та відомчими нормативними актами, прийнятими на його виконання.
Згідно з частинами другою, третьою та четвертою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять:
посадовий оклад; 
оклад за військовим званням; 
щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 
одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
При цьому законодавець прямо відносить премії до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме грошове забезпечення повинно забезпечувати достатні матеріальні умови проходження служби та стимулювати закріплення кваліфікованих кадрів. Отже, премія у системі грошового забезпечення військовослужбовця має не випадковий чи добровільний характер, а є елементом механізму матеріального стимулювання службової діяльності.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців складається, зокрема, із щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, до яких належать підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №704 керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби. 
Отже, аналіз наведених норм свідчить, що премія є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, преміювання має стимулюючий характер, визначення розміру премії поставлено у залежність від особистого внеску співробітника у результати службової діяльності, повноваження керівника щодо визначення розміру премії мають дискреційний характер.
На виконання постанови Кабінету Міністрів України №704 у Службі безпеки України діяла Інструкція про грошове забезпечення військовослужбовців СБУ, якою визначався механізм преміювання, підстави для встановлення або зменшення премії, а також порядок прийняття відповідних рішень керівництвом органу.
Положеннями зазначеної Інструкції передбачалося, що преміювання здійснюється залежно від результатів службової діяльності, якості та ефективності виконання службових обов`язків, стану військової дисципліни, особистого внеску військовослужбовця у виконання покладених завдань, наявності підстав для зменшення або невиплати премії. 
Згідно з підпунктом "б" пункту 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України (затверджене Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262; далі - Положення-1262) зарахування військовослужбовців СБУ у розпорядження відповідних начальників здійснюється у разі скорочення штатів або проведення організаційних заходів (зміна організаційно-штатної побудови, передислокація, перерозподіл функціональних обов`язків та наявних сил у зв`язку зі зміною покладених завдань, здійснення планових та позапланових переміщень військовослужбовців по службі у зв`язку з проведенням загальної ротації кадрів, прийняття Головою СБУ управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах та підвищення її ефективності).
Зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних начальників (пункт 48 Положення-1262)-це визначення їх тимчасового службово-посадового становища, коли вони проходять військову службу у підпорядкуванні відповідних начальників, але без призначення на конкретні посади (пункт 4.9 Інструкції про організацію виконання вказаного Положення (затверджена наказом СБУ від 14.10.2008 №772 та зареєстрована в Мін`юсті України 31.12.2008 за № 1323/16014).
Правовідносини з питань преміювання військовослужбовців СБУ на час виникнення спірних правовідносин були регламентовані главою 15 Інструкції-515/ДСК.
Так, пунктом 1 глави 15 Інструкції-515/ДСК передбачалося, що начальники (керівники) органів, підрозділів, закладів та установ СБУ мають право в межах фонду грошового забезпечення преміювати військовослужбовців за їх особистий вклад у загальний результат служби.
Граничні розміри премій військовослужбовцям визначаються Головою СБУ в залежності від займаної посади та напряму діяльності відповідних підрозділів системи СБУ, в межах видатків, затверджених на грошове забезпечення у кошторисі СБУ на відповідний бюджетний рік (пункт 3 глави 15 Інструкції-515/ДСК).
Конкретний розмір премії, а також доцільність преміювання кожного військовослужбовця відповідно до його особистого вкладу в загальні результати служби, визначають керівники органів, підрозділів, закладів та установ СБУ на підставі мотивованих рапортів керівників відповідних структурних підрозділів, в межах затверджених граничних розмірів преміювання (пункт 4 глави 15 Інструкції-515/ДСК).
Таким чином, конкретні розміри премії військовослужбовцям СБУ встановлюються, підвищуються, знижуються або взагалі скасовуються кожній особі індивідуально наказом відповідного начальника на підставі мотивованих рапортів відповідних керівників структурних підрозділів залежно від напряму діяльності підрозділу, значних результатів в оперативно-службовій діяльності та в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого у кошторисах підрозділів Центрального управління, Штабу Антитерористичного центру, регіональних органів, закладів та установ СБУ.
Згідно з підпунктом "б" пункту 48 Положення-1262 (у зв`язку із прийняттям управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців для здійснення оперативно-службової діяльності на окремих напрямах і підвищення її ефективності) та з метою раціональної розстановки особового складу по пріоритетних напрямах, з урахуванням виявлених професійних і ділових якостей та досягнутих результатів на підставі рапорту начальника Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки СБУ (далі - ГУКЗЕ) від 28.12.2019 реєстр. № 8/5500, погодженого 28.12.2019 Головою СБУ Бакановим І.Г. та заступником Голови СБУ Карпенком О.І., наказом Голови СБУ від 17.01.2020 № 62-ОС/дск ОСОБА_1 було виключено з діючого резерву СБУ та зараховано у розпорядження начальника ГУКЗЕ з 27.12.2019 до 26.03.2020 включно за посадою начальника управління зі збереженням надбавки в розмірі 100 % посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років згідно з главою 2 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям Служби безпеки України (затверджена наказом Центрального управління СБУ від 10.04.2018 №515/ДСК і зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.04.2018 за №512/31964; далі - Інструкція-515/ДСК), надбавки в розмірі 15% посадового окладу згідно з главою 3 Інструкції-515/ДСК та доплати в розмірі 20 % посадового окладу згідно з главою 5 розділу ІІІ Інструкції-515/ДСК та наказом Центрального управління Служби безпеки України від 07.11.2019 № 1715/ДСК "Про грошове забезпечення військовослужбовців Служби безпеки України з 01.10.2019". Також зазначеним наказом на підставі вказаного рапорту начальника ГУКЗЕ з 27.12.12019 позивачеві скасовано виплату преміювання згідно з главою 15 розділу III Інструкції-515/ДСК.
Відповідно до рапорту начальника ГУ КЗЕ СБУ від 28.12.2019 реєстр. № 8/5500 питання припинення ОСОБА_1 преміювання визначалося керівництвом ГУ КЗЕ СБУ з урахуванням виявлених професійних і ділових якостей позивача та досягнутих ним результатів.
Наказом ГУ КЗЕ СБУ від 27.03.2020 № 13-ОС/дск ОСОБА_1 продовжено термін перебування у розпорядженні начальника ГУ КЗЕ СБУ до 26.04.2020 включно, наказом ГУКЗЕ СБУ від 01.07.2020 № 25-ОС/дск - до 03.07.2020 включно (оригінал довідки заступника начальника режимно-секретного відділу ДЗНД СБУ від 11.08.2023 реєстр. № 5/7-19622 щодо знищення наказу за актом № у/7-1821 дск від 24.02.2022).
Наказом Голови СБУ від 25.06.2020 № 826-ОС/дск ОСОБА_1 звільнено з військової служби із дня виключення зі списків особового складу за підпунктом "а" пункту 61 та підпунктом "в" (у зв`язку з скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" у запас СБУ.
Наказом ГУКЗЕ СБУ від 01.07.2020 № 25-ОС/дск позивач виключений зі списків особового складу з 01.07.2020.
Відповідач акцентував увагу суду, що 10.06.2020 та 15.06.2020 начальником ГУ КЗЕ СБУ Трипілкою А.В. з приводу звільнення ОСОБА_1 , з військової служби з позивачем було проведено бесіди, за результатами яких складено довідки, в яких вказано, що зауваження і пропозиції до СБУ та особисті прохання до керівництва СБУ з боку позивача відсутні (у тому числі і з питань преміювання), що, у свою чергу, підтверджується його власноручними підписами, датованими 10.06.2020 та 15.06.2020 відповідно.
Отже, як встановлено судом, підставою для скасування позивачу виплати преміювання слугував рапорт начальника ГУ КЗЕ СБУ від 28.12.2019 №8/5500, погоджений керівництвом СБУ, в якому зазначено про необхідність зарахування ОСОБА_1 у розпорядження начальника ГУ КЗЕ СБУ та скасування преміювання з урахуванням виявлених професійних і ділових якостей позивача та досягнутих результатів службової діяльності.
Суд звертає увагу, що відповідно до пунктів 1, 3, 4 глави 15 Інструкції-515/ДСК питання преміювання військовослужбовців СБУ належить до дискреційних повноважень керівництва органу та вирішується з урахуванням особистого внеску військовослужбовця у загальні результати служби, професійних та ділових якостей, ефективності виконання службових обов`язків, а також в межах фонду грошового забезпечення.
При цьому Інструкція-515/ДСК прямо передбачає можливість не лише встановлення чи збільшення, але й зменшення або скасування преміювання конкретному військовослужбовцю за результатами оцінки його службової діяльності.
Суд зазначає, що премія, на відміну від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, не є гарантованою фіксованою складовою грошового забезпечення, яка підлягає безумовній виплаті у визначеному розмірі, а має стимулюючий та заохочувальний характер.
Відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України №704 преміювання військовослужбовців здійснюється відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби, що свідчить про оціночний характер такого виду грошового забезпечення та наявність у керівника відповідного адміністративного розсуду при прийнятті рішення щодо доцільності та розміру преміювання.
З матеріалів справи вбачається, що рішення про скасування позивачу преміювання приймалося на підставі рапорту начальника ГУ КЗЕ СБУ від 28.12.2019 №8/5500, погодженого керівництвом СБУ, тобто уповноваженими посадовими особами та у порядку, передбаченому Інструкцією-515/ДСК.
При цьому суд враховує, що оцінка професійних, ділових якостей військовослужбовця, рівня його службової ефективності, доцільності стимулювання чи припинення стимулюючих виплат належить до виключної компетенції керівництва відповідного органу та безпосередніх начальників, які володіють інформацією щодо результатів оперативно-службової діяльності військовослужбовця.
Сам по собі факт відсутності дисциплінарного стягнення або негативної службової характеристики не свідчить про обов`язок відповідача здійснювати преміювання у певному розмірі або взагалі не припиняти його виплату.
Крім того, суд враховує, що позивача було зараховано у розпорядження начальника ГУ КЗЕСБУ у зв`язку із прийняттям управлінських рішень щодо переміщення військовослужбовців та проведенням організаційних заходів, а тому керівництвом СБУ за результатами оцінки службової діяльності позивача було прийнято рішення про недоцільність преміювання протягом наступного періоду.
Суд також бере до уваги, що наказ Голови СБУ від 17.01.2020 №62-ОС/дск є актом індивідуальної дії, прийнятим уповноваженим суб`єктом у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства.
При цьому, під час служби, позивачем не оскаржувався розмір преміювання, а до суду не надано належних та допустимих доказів того, що оскаржуване рішення було прийняте з порушенням визначеної процедури, не уповноваженою особою, за відсутності передбачених Інструкцією-515/ДСК підстав або з очевидним проявом свавілля чи дискримінаційного підходу.
Посилання позивача на те, що премія є складовою грошового забезпечення, саме по собі не свідчить про обов`язок її безумовної виплати, оскільки правова природа премії передбачає залежність її виплати від результатів службової діяльності та рішення уповноваженого керівника.
Суд враховує, що адміністративний суд не наділений повноваженнями підміняти собою суб`єкта владних повноважень та здійснювати переоцінку службової доцільності преміювання військовослужбовця за відсутності очевидних ознак протиправності відповідного рішення.
За результатами дослідження матеріалів справи суд дійшов висновку, що наказ Голови СБУ від 17.01.2020 №62-ОС/дск у частині скасування позивачу виплати преміювання прийнятий уповноваженим суб`єктом, на підставі та у спосіб, визначені законодавством та Інструкцією-515/ДСК, а доводи позивача фактично зводяться до незгоди із реалізацією відповідачем наданих йому дискреційних повноважень.
Враховуючи вищенаведене, наказ Голови СБУ від 17.01.2020 № 62-ОС/дск у частині скасування ОСОБА_1 виплати преміювання є правомірним (тобто таким, що виданий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством), а тому відсутні правові підстави для визнання протиправними дій СБУ, скасування оскаржуваного наказу, проведення нарахування і виплати позивачеві преміювання за період з 27.12.2019 по 30.06.2020 включно, виготовлення і надання до ГУ ПФУ в м. Києві станом на липень 2020 року нової довідки про складові грошового забезпечення із включенням до його складу і встановленням премії у відповідному відсотку грошового забезпечення.
Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи позивача та відповідача щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправними дій, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 30.06.2026.

Суддя   Панченко Н.Д.