Справа № 357/3891/26
Провадження № 2/357/4414/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( ЗАОЧНЕ )

06 липня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Сомок О. А. ,
при секретарі – Козубенко Я. С.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква Київської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати

В С Т А Н О В И В :
Стислий виклад позицій сторін
ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ», про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 26.02.2016 по 14.10.2022 ОСОБА_1 працювала на посадах провідного бухгалтера, старшого бухгалтера (основне місце роботи), а з 26.07.2023 по 31.08.2024 на посаді старшого бухгалтера (за сумісництвом) у Тхорівському місці провадження діяльності Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ», що підтверджується відповідними наказами та записами у трудовій книжці (запис про роботу за сумісництвом у трудову книжку вноситься за бажанням працівника).
31.08.2024 року позивач була звільнена з роботи у зв?язку з закінченням строку трудового договору (п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України), згідно наказу №8/46-к від 30.08.2024. 
Всупереч вимогам законодавства, при звільненні відповідач не виплатив позивачці нараховану заробітну плату за період з січня 2024 по серпень 2024 у розмірі 108832,08 грн., що підтверджується довідкою відповідача від 24.12.2025 №1.11-7/109: нарахований дохід - 108832,08 грн., сума ПДФО -19589,77 грн., військовий збір - 1632,48грн., до виплати - 70809,83 грн. Тобто, заборгованість (до виплати) станом на 24.12.2025 складає 70809,83 грн. Про належні до виплати суми вона дізналась після отримання зазначеної довідки 24.12.2025.
Відповідач позбавив позивача гарантованого конституційного права на отримання нарахованої заробітної плати.
При затримці розрахунку при звільненні роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток за час затримки розрахунку ОСОБА_1 складає 74335,30грн., тому, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 01.09.2024 по 28.02.2025 у розмірі 74335,30 грн.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду за
захистом порушеного права на отримання заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.
Заяви та інші процесуальні дії у справі, позиції учасників справи
19 березня 2026 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Через канцелярію суду від неї надійшло клопотання, у якому остання просила здійснювати розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. 
Оскільки відповідач Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» належним чином повідомлене про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання свого представника не направило без поважних причин, а позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами і ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
ОСОБА_1 з 26.02.2016 по 30.08.2024 працювала на посаді старшого бухгалтера Тхорівського місце провадження діяльності та зберігання спирту в Державному підприємстві спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу в.о. директора Тхорівського місце провадження діяльності та зберігання спирту Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» С.Я. Банчука, ОСОБА_1 31.08.2024 року звільнено у зв`язку з закінченням строку трудового договору згідно з п.2 ч. 1 ст.36 КЗпП України. 
Згідно Довідки №1.11-7/109 від 24.12.2025 виданої Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» ОСОБА_1 за період з січня 2024 року по серпень 2024 року нараховано дохід в розмірі 108 832,08 грн, сума до виплати становить 70 809, 83 грн. Заборгованість станом на 24.12.2025 становить 70809,83 грн.
Згідно Довідки №1.11-7/110 від 24.12.2025 виданої Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» ОСОБА_1 за червень та липень 2024 року нараховано заробітну плату в розмірі 24 588,00 грн (фактична кількість відпрацьованих робочих днів 43). Середньоденна заробітна плата складає 571,81 грн. Середньомісячна заробітна плата складає 12 294,00 грн.
Відповідно до розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні наданого позивачем, середній заробіток за час затримки розрахунку ОСОБА_1 за період з 01.09.2024 по 28.02.2025 складає 74335,30 грн (571,81 грн (середньоденна заробітна плата) х 130 робочих днів = 74335,30 грн). 

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, що регулюють дані правовідносини та висновки суду
Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
За змістом ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Згідно із статтею 22 Закону України «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.
Статтею 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначено, що заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати. Роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства.
За змістом ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
У статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
За практикою Європейського суду з прав людини (справа «Будченко проти України», заява № 38677/06) концепція «майна» не обмежується існуючим майном, може охоплювати активи, включаючи вимоги, стосовно яких можна було би довести, що заявник принаймні мав «законні сподівання» щодо отримання можливості ефективного володіння правом на власність.
Тобто невиплачена заробітна плата є майном та однозначно підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-2 вказала, що відшкодування, передбачене цією нормою права, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаційний характер, а її заходи спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач, як роботодавець, порушуючи вимоги трудового законодавства в частині оплати праці працівника, має заборгованість перед позивачем по заробітній платі, і не здійснив виплату цієї заборгованості при звільненні, що мав зробити у відповідності до вимог ст. 116 КЗпП України.
Стаття 47 КЗпП закріплює обов`язок роботодавця провести розрахунок з працівником, а статтею 116 КЗпП гарантовані строки розрахунку при звільнені.
Таким чином, Закон покладає на роботодавця обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. Відповідно до вимог статей 115, 116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем має довести саме роботодавець.
Відповідач ДП «Укрспирт» не спростовувало факт наявної перед позивачем заборгованості по заробітній платі у сумі 108 832,08 грн (нарахована заробітна плата).
Окрім того, позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.09.2024 по 28.02.2025, тобто за шість місяців, що відповідає положенню ст.117 КЗпП України. 
Суд вважає зазначені вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд також враховує, що відповідач заперечень своїм правом на подання відзиву на позов не скористався та доказів на підтвердження існування обставин, які б звільняли його від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці суду не подав.
Враховуючи зазначене, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає нарахована, але не виплачена заробітної плата у сумі 108832,08 грн. (Сто вісім тисяч вісімсот тридцять дві грн. 08 копійок) з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів, а також середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 74335,30 грн (571,81 грн (середньоденна заробітна плата) х 130 робочих днів = 74335,30 грн). 
При вирішенні даного спору, суд також бере до уваги, що відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України). 
Установивши обґрунтованість позовних вимог, суд має перевірити дотримання строку звернення до суду (стаття 233 КЗпП України), що є обов`язком суду, оскільки такі строки у трудових спорах перевіряються незалежно від доводів (заяв про це) сторін.
Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом «ex officio», незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі.
Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 751/1198/18 (провадження № 61-5845св19), від 03 жовтня 2022 року у справі № 204/1724/20 (провадження № 61-18714св20), від 22 січня 2025 року у справі № 757/5467/21 (провадження № 61-15004св24), 02 липня 2025 року у справі № 761/40652/23.
Як зазначає у позовній заяві ОСОБА_1 , про суму нарахованої та не виплаченої їй на день звільнення заробітної плати вона дізналась 24.12.2025 - після отримання довідки №1.11-7/109 виданої Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт». Доказів зворотнього матеріали справи не містять. 
Враховуючи, що з позовною заявою до суду ОСОБА_1 звернулась 11.03.2026, суд дійшов висновку, що звернення до суду відбулось у строк встановлений ч.2 ст.233 КЗпП України. 
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок у сукупності, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Судові витрати
За правилами статті 141 ЦПК України, статей 1-4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого звільнений позивач на підставі пункту 1 частини першоїстатті5 Закону України «Про судовий збір» за позовну вимогу про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 1 331,20 грн. 
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі №755/12623/19, на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не поширюється.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до платіжної інструкції №1.536827683.1 від 18 лютого 2026 року, ОСОБА_1 сплатила судовий збір за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 1331,20 грн, який підлягає стягненню з відповідача на її користь.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 82, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати - задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» на користь ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 108832,08 грн. (Сто вісім тисяч вісімсот тридцять дві грн. 08 копійок) з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів.
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 01.09.2024 по 28.02.2025 у розмірі 74335,30 грн. (Сімдесят чотири тисячі триста тридцять п`ять грн. 30 коп.).
Допустити негайне виконання рішення в частині виплати заробітної плати, у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (Одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.).
Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1331,20 грн. (Одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ», місцезнаходження: вулиця Героїв України, будинок 16, місто Бровари, Київська область, 07400, ЄДРПОУ 37199618. 
Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року. 
Суддя    	О. А. Сомок