Справа № 129/1119/25 
Провадження по справі № 2/129/226/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"12" травня 2026 р. Гайсинський районний суд Вінницької області 
в складі: головуючого судді Швидкого О.В., 
заочно розглянувши без учасників справи в м. Гайсині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,
Встановив:
27.03.2025 р. до суду заявлено позов, 12.05.2026р. подано уточнений позов у якому позивачка просить:
- змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №235/513/19 від 25.01.2019року; 
- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №235/513/19 від 25.01.2019року, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили;
- стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.
Свої вимоги мотивувала тим, що їх з відповідачем шлюб було розірвано 15.02.2019р. В даному шлюбі у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. Згідно судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.01.2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Позивач не в змозі самостійно утримувати дітей на ті кошти, що сплачує відповідач у зв`язку з тим, що стан здоров`я дитини погіршився. Їх син, ОСОБА_3 , має неврологічне захворювання та являється дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує інклюзивного навчання, постійного стороннього догляду, періодичної медичної реабілітації, психолого-педагогічної корекції. Доказами захворювання дитини являються виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №10789 від 03.02.2025, медичний висновок №29 про дитину з інвалідністю віком до 18 років від 30.01.2025, індивідуальна програма реабілітації дитини з інвалідністю №48 від 30.01.2025. Неодноразово проходили лікування у профільних лікарів, але, нажаль, усі докази витрат на лікування залишилися в м. Покровськ Донецької області, так як у зв`язку з бойовими діями їм довелося досить швидко залишати своє місце проживання та чеки, які слугують доказом витрат на лікування, були знищені. Крім того, позивачка письмово зверталася до ОСОБА_2 08.08.2019 року з проханням щоб він узяв участь оздоровленні, розвитку і лікуванні їхніх дітей, листа він отримав, про що є підтвердження в його отриманні. Однак, на сьогоднішній день відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає.
На даний час вона офіційно не працює, бо не маю можливості в зв`язку з доглядом за дитиною з інвалідністю, (згідно виписки із медичної карти амбулаторного хворого №40792 від 03.02.2025), дитина потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_3 навчається в домашніх умовах, тобто онлайн за її щоденної присутності. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дітей значно зросли, здоров`я їхо сина ОСОБА_3 погіршилося, дитині встановлено інвалідність від 30.01.2025. Кожних три місяці вони з сином проходять реабілітацію у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка Ющенка». Враховуючи стрімке на даний час зростання в Україні цін на продукти харчування, одяг, дитячі іграшки, лікарські засоби та процедури реабілітації, а також інше, що необхідне для нормального догляду, лікування, розвитку та виховання дітей їй непосильно одній утримувати їх матеріально.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово уточнені вимоги позову підтримала в повному обсязі, заявила про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повісток та розміщення оголошення на сайті суду, що відповідно до вимог процесуального закону вважається належним способом повідомлення сторони у справі. Відзиву на позов до суду не надходило.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З урахуванням положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та позов задовільнити повністю з таких міркувань.
Доведено, що шлюб між сторонами було розірвано 15.02.2019р. В даному шлюбі у них народились діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з нею. Згідно судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.01.2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Однак з моменту прийняття попереднього судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, істотно збільшилися витрати на утримання дітей, позивачка не в змозі самостійно утримувати дітей на ті кошти, що сплачує відповідач у зв`язку з тим, що стан здоров`я дитини погіршився. Їх син, ОСОБА_3 , має неврологічне захворювання та являється дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує інклюзивного навчання, постійного стороннього догляду, періодичної медичної реабілітації, психолого-педагогічної корекції, а тому ОСОБА_2 батько неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти для утримання їх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. 
Спірні правовідносини регулюються такими нормами права.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.2, ч.3 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
{Частину першу статті 182 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 2037-VIII від 17.05.2017; в редакції Закону № 2475-VIII від 03.07.2018}
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3 статті 181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом, а стаття 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995року, яку ратифіковано Постановою ВР№ 789-XII від 27.02.91 р., -
1. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
2. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Найкращі інтереси дитини - це принцип зі сфери захисту прав дитини, що стосується прийняття рішень. В статті третій Конвенції ООН про права дитини говориться: «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини»[1]. В оцінці найкращих інтересів дитини необхідно дотримуватись балансу «всіх елементів, необхідних для прийняття рішення в конкретній ситуації для конкретної дитини або групи дітей».
Оскільки за судового наказу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 25.01.2019 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23.01.2019 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення повноліття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, однак з моменту прийняття попереднього судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, істотно збільшилися витрати на утримання дітей, позивачка не в змозі самостійно утримувати дітей на ті кошти, що сплачує відповідач у зв`язку з тим, що стан здоров`я дитини погіршився. Їх син, ОСОБА_3 , має неврологічне захворювання та являється дитиною з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує інклюзивного навчання, постійного стороннього догляду, періодичної медичної реабілітації, психолого-педагогічної корекції, а тому ОСОБА_2 батько неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний щомісячно сплачувати позивачу аліменти для утримання їх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей.- в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітніх дітей.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору 1211,20 грн. 
Керуючись ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.3 Конвенції про права дитини, схваленою резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., ст.9, 12, 13, 81, 89, 211, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, ст.180, 181, 182, 183 СК України, 
Вирішив:
Позов задовільнити повністю.
Змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №235/513/19 від 25.01.2019року, 
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за судовим наказом Красноармійського міськрайонного суду Донецької області №235/513/19 від 25.01.2019року, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/2 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.
Стягнути із  ОСОБА_2 на користь держави 1211,20 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. 
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: