Справа 524/1462/26
Провадження № 2/524/2547/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:
головуючого судді Колеснікової О.М.,
секретар судового засідання - Мирошніченко А.В.,
учасники справи та їх представники:
позивач –  ОСОБА_1 ,
представники позивача – адвокат Касіт О.В., адвокат Марискіна О.О.,
відповідач1 – ОСОБА_2 ,
представник відповідача1 – адвокат Грущенко С.Г.,
відповідач2 - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Автозаводського районного суду м. Кременчука цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, виділ в натурі частки житлового будинку,

встановив:

24.02.2026 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, виділ в натурі частки житлового будинку, в якій вона просила: припинити її право спільної часткової власності на 3/8 частки житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 ; виділити їй в натурі 3/8 частки житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна приміщення житлового будинку та будівель зафарбовані на додатку № 1 до висновку експерта Шлапак С. Л. № 9/2-25 від 09.10.2025 за результатами проведеної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи зеленим кольором, а саме: приміщення житлового будинку літ.А-1,А1-1,а,а1 загальною площею 20,3 кв.м, що складається з наступних приміщень: тамбур «2-1» площею 7,7 кв.м. (в прибудові літ. «а1»); кухню «2-2» площею 12,6 кв.м. (в прибудові літ. «А1-1»); по надвірним господарським спорудам: вбиральню літ. «Д»; огорожу №2; хвіртку №7. Розподіл горищного приміщення провести згідно лінії розподілу будинку без спорудження перегородки.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником 3/8 частки житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 . Співвласниками іншої частини нерухомого майна є ОСОБА_2 - 1/8 частина та ОСОБА_3 – частина. Добровільної згоди щодо нерухомого поділу майна між співвласниками не досягнуто. Відповідно до висновку експерта Шлапак С. Л. № 9/2-25 від 09.10.2025 за результатами проведеної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи можливо здійснити виділ частки позивача та виділити їй приміщення житлового будинку, наведені у позовній заяві.
Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.03.2026 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
09.04.2026 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування відзиву посилався на те, що фактичний технічний стан житлового будинку є значно гіршим, а ступінь фізичного зносу наближається до критичного. Будинок перебуває у занедбаному стані, є непридатним для проживання та потребує капітального ремонту, у зв`язку з чим відповідач1 не погоджується з визначеним експертом відсотком фізичного зносу. Господарські споруди та будівлі, які враховані експертом у висновку, фактично відсутні на території домоволодіння, у зв`язку з чим є незрозумілим, які саме об`єкти оцінювалися експертом. Також експертом не враховано наявність самочинного будівництва на території домоволодіння, яке не було зазначене у висновку та, відповідно, не оцінювалося. У вищезгаданому висновку експерта запропоновано лише один варіант розподілу житлового будинку, який фактично враховує інтереси виключно позивача, оскільки передбачає окремий вхід лише до частини будинку, яка виділяється позивачу. При цьому у випадку реалізації такого варіанту відповідач1 не матиме окремого входу/виходу до належної йому частини будинку. Запропонований варіант фактично можливий лише за умови проведення будівельних робіт, зокрема перепланування приміщень, облаштування входів та інженерних систем. Тобто фактично йдеться про реконструкцію об`єкта нерухомості. Спірний будинок у його існуючому стані є фактично неподільним без істотної зміни його конструкції, а запропонований варіант порушує права інших співвласників і не забезпечує можливості нормального користування нерухомим майном. Крім того, позов підлягає відхиленню і з тієї підстави, що позивачем має бути дотримана обов`язкова умова, передбачена ст. 365 ЦК України, а саме попереднє внесення вартості частки на депозитний рахунок суду. За відсутності належного підтвердження такої обставини позов не підлягає задоволенню.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19.05.2026 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.
Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позову заяву. 
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 3/8 частки житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 : 1/8 частини будинку – на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 20.08.2025 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночкою В.М., зареєстровано в реєстрі за №413; частини будинку - на підставі договору дарування від 28.08.2025, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночкою В.М., зареєстровано в реєстрі за №2143. (а.с. 8-12)
ОСОБА_2 належить 1/8 частина будинку АДРЕСА_1 – на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 20.08.2025 приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Ганночкою В.М., зареєстровано в реєстрі за №412. (а.с. 11-12).
ОСОБА_3 належить 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 – на підставі свідоцтва про право на спадщину за зповітом, виданого 21.12.2012 приватним нотаріусом Дощенко О.В. серія та номер ВТВ301104. (а.с. 11-12).
Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Згідно зі статтею 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Аналіз статті 361 ЦК України дозволяє зробити висновок, що об`єктом розпорядження співвласника є частка у праві спільної часткової власності, а не частка у майні. Тобто право самостійного розпорядження часткою у праві власності, не є тотожним розпорядженню частиною майна. Частка в праві спільної часткової власності, що належить кожному зі співвласників, виступає не як частина речі й не як право на частину речі, а як частина права на всю річ як єдине ціле. Тобто право спільної часткової власності поширюється на все спільне майно, а частка в праві спільної часткової власності не стосується частки майна.
Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до статті 364ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № № 357/3145/20 (провадження № 14-36цс25) від 23.04.2025 поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що у разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається.
Із цього також можна зробити висновок, що за наявності лише двох співвласників майна між ними проводиться поділ, оскільки при визначенні частки одного зі співвласників у натурі частка іншого визначається також і зміні в подальшому не підлягає. У такому випадку суд має зазначити розмір виокремлених частин колишнього спільного майна для обох сторін та визначити конкретні окремі об`єкти нерухомого майна, що утворилися у результаті його поділу та належать позивачеві та відповідачеві.
Натомість за наявності трьох і більше співвласників майна при визначенні в судовому порядку частки в натурі одного з них (виділ частки) розмір часток інших співвласників (відповідачів) не визначається. У цьому випадку суд, застосовуючи приписи статті 364 ЦК України, має виділити та зазначити у своєму рішенні індивідуально визначене майно (колишня частка у праві спільної власності) позивача та залишити решту майна у спільній власності інших відповідачів, які в подальшому, за бажанням, можуть поділити це майно добровільно на власний розсуд або в судовому порядку.
Поділ нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо поділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
У тих випадках, коли в результаті поділу співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року у справі № 707/2516/18 зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Відповідно до висновку експерта Шлапак С. Л. № 9/2-25 від 09.10.2025 за результатами проведеної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи з технічної точки зору можливо провести поділ в натурі об`єкта нерухомого майна – житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 з виділенням в окремий об`єкт самостійного користування (окремий об`єкт нерухомості) належні ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності 3/8 ідеальних часток, згідно якого належить виділити їй: приміщення житлового будинку літ.А-1,А1-1,а,а1 загальною площею 20,3 кв.м, що складається з наступних приміщень: тамбур «2-1» площею 7,7 кв.м. (в прибудові літ. «а1»); кухню «2-2» площею 12,6 кв.м. (в прибудові літ. «А1-1»); по надвірним господарським спорудам: вбиральню літ. «Д»; огорожу №2; хвіртку №7. 
На належні іншим співвласникам на праві спільної часткової власності 5/8 ідеальних часток припадають приміщення житлового будинку літ.А-1,А1-1,а,а1 загальною площею 42,1 кв.м., що складаються з : кухні «1-1» площею 7,6 кв.м. (в прибудові літ. «а»); коридору «1-2» площею 4,4 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); санвузла «1-3» площею 3,7 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); кімнати «1-4» площею 12,9 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); кімнати «2-3» площею 13,5 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); по надвірним господарським будівлям та спорудам: сарай літ. «Г»; огорожа №1; ворота №5; хвіртка №6.
Розподіл горищного приміщення слід провести згідно лінії розподілу будинку без спорудження перегородки.
Відповідно до запропонованого варіанту поділу реальні частки співвласників мають вигляд: співвласника ОСОБА_1 – 8/25 (38310/120503); інших співвласників – 17/25 (82193/120503). Тобто ОСОБА_1 припадає частка менша, за її ідеальну частку.
Для здійснення запропонованого варіанту розподілу житлового будинку та приведення приміщень до вимог будівельних норм і правил необхідно провести наступні переобладнання: а) встановити подвійний дверний блок на вході в частину будинку, запропоновану співвласнику ОСОБА_1 (відповідно до п.5.10 ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні приміщення»); б) влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку в перегородці між приміщеннями «1-4»/ «2-3»; в) в частині будинку, запропонованій співвласнику ОСОБА_1 , облаштувати кухню-вітальню площею 20,3 кв.м. за рахунок об`єднання тамбуру «2-1», кухні «2-2» шляхом демонтажу дверного блоку між приміщеннями «2-2»/ «2-2», влаштування арки в частині існуючого дверного пройому без розширення та зменшення несучої спроможності стін, у відповідності до вимог п.5.19 ДБН В.2.2-15:2019, приміщення обладнати електроплитою та примусовою витяжною вентиляцією; г) частини житлового будинку обладнати самостійними системами інженерного забезпечення.
Розподіл горищного приміщення провести згідно лінії розподілу будинку без спорудження перегородки.
ОСОБА_4 . Шлапак в судовому засіданні надала пояснення з приводу складеного нею висновку та зазначила, що відповідно до технічного паспорта на будинок за адресою: АДРЕСА_1 об`єкти самочинного будівництва у домоволодінні відсутні. Також нею не було виявлено об`єктів самочинного будівництва при натурному огляді домоволодіння. Співвласнику ОСОБА_1 та двом іншим співвласникам може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом. Переобладнання, які необхідно зробити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 є незначними: влаштувати дверний проріз з встановленням дверного блоку в перегородці між приміщеннями «1-4»/ «2-3», обладнати їх частину житлового будинку самостійними системами інженерного забезпечення.
Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_2 про те, що позивачем має бути дотримана обов`язкова умова, передбачена ст. 365 ЦК України, а саме попереднє внесення вартості частки на депозитний рахунок суду суд зазначає таке.
У статті 365 ЦК України ідеться про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Спір у справі стосується припинення права спільної часткової власності позивача та виділ в натурі її частки житлового будинку. За таких обставин ст.. 365 ЦК України на спірні правовідносини не розповсюджується, оскільки позивачем не заявлено позовні вимоги про припинення права на частку у спільному майні відповідачів.
Таким чином запропонований позивачем варіант виділу її частки майна в натурі, на переконання суду, відповідає найкращим інтересам сторін, здійснений в межах ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації частин будинку як окремих об`єктів нерухомості, необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу матеріальних затрат та фізичних зусиль.
За наведених умов, суд вбачає наявність підстав для задоволення вимог позивача про виділ у натурі об`єкту нерухомості, припинення її права спільної часткової власності.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи викладене, з відповідачів слід стягнути на користь позивача на відшкодування понесених нею витрати зі сплати судового збору по 1539,63 грн. з кожного.
На підставі наведеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 229, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про припинення права спільної часткової власності, виділ в натурі частки житлового будинку задовольнити.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 3/8 частки житлового будинку садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділити ОСОБА_1 в натурі 3/8 частки житлового будинку садибного типу АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна приміщення житлового будинку та будівель зафарбовані на додатку № 1 до висновку експерта ОСОБА_5 № 9/2-25 від 09.10.2025 за результатами проведеної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи зеленим кольором, а саме: приміщення житлового будинку літ.А-1,А1-1,а,а1 загальною площею 20,3 кв.м, що складається з наступних приміщень: тамбур «2-1» площею 7,7 кв.м. (в прибудові літ. «а1»); кухню «2-2» площею 12,6 кв.м. (в прибудові літ. «А1-1»); по надвірним господарським спорудам: вбиральню літ. «Д»; огорожу №2; хвіртку №7. Розподіл горищного приміщення провести згідно лінії розподілу будинку без спорудження перегородки.
Залишити у спільній частковій власності  ОСОБА_2 , ОСОБА_3  в житловому будинку садибного типу АДРЕСА_1 приміщення житлового будинку та будівель зафарбовані на додатку № 1 до висновку експерта ОСОБА_5 № 9/2-25 від 09.10.2025 за результатами проведеної будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи синім кольором, а саме приміщення житлового будинку літ.А-1,А1-1,а,а1 загальною площею 42,1 кв.м., що складаються з : кухні «1-1» площею 7,6 кв.м. (в прибудові літ. «а»); коридору «1-2» площею 4,4 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); санвузла «1-3» площею 3,7 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); кімнати «1-4» площею 12,9 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); кімнати «2-3» площею 13,5 кв.м. (в житловому будинку літ. «А»); по надвірним господарським будівлям та спорудам: сарай літ. «Г»; огорожа №1; ворота №5; хвіртка №6.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 1539,63 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 03 липня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач1 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач2 –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Головуючий суддя  О.М. Колеснікова