Справа № 212/4908/26 
2/212/4457/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого судді Феняка О.Р., секретаря судового засідання Луценко А.С., розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без участі сторін, які беруть участь у справі, та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про припинення права власності на 1/4 частку житлового будинку та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку,
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Руднєва І.С. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулася до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із вищевказаною позовною заявою про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1225, номер витягу 36950128, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яке набуто 27.05.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1225. Та про припинення права спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1227, номер витягу 36953176, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яке набуто 27.05.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1227.
В обґрунтування позову зазначено, ОСОБА_1 (Позивач 1) є фактичним власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 Донецька область. ОСОБА_2 (Позивач 2) є фактичним власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 Донецька область. 
Попереднім власником цілого житлового будинку АДРЕСА_1 був батько ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підставі договору купівлі – продажу, посвідченого Часів Ярською державною нотаріальною конторою по реєстру № 7847 та зареєстрованого в БТІ м. Артемівська 15 лютого 1993 року за № 10 - 1595. Після оформлення спадкового майна, як залишилось після смерті батька, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 одразу не зареєстрували своє право власності у відповідності до законодавства, яке діяло в 2008 році, не дивлячись на те, що у свідоцтві про право на спадщину за законом було зазначено, що на підставі ст. 1299 ЦК України право власності на згадане майно підлягає державній реєстрації. 
16.12.2012 року на замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 КП «Артемівським БТІ» було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 . При виготовленні технічного паспорта було допущено технічну помилку та зазначено, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власності по 1/4 частині, а не по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 . 25.12.2012 року на підставі невірно виготовленого технічного паспорту відбулась невірна державна реєстрація права власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» на їх рівні частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Так, замість реєстрації за Позивачем 1 та Позивачем 2 по 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 . ПОМИЛКОВО було зареєстровано право власності по 1/4 частині зазначеного будинку. Технічний паспорт та два витяги про державну реєстрацію прав власності були видані позивачу 1 та позивачу 2 в приміщенні КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації». В той період часу позивачі не звернули належної уваги на допущену реєстратором ОСОБА_4 помилку при реєстрації часток у зазначеному будинку. Так, за ОСОБА_1 25.12.2012 року помилково зареєстровано право власності на 1/4 частину було житлового будинку АДРЕСА_1 , номер витягу 36950128, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10. За ОСОБА_2 25.12.2012 року помилково зареєстровано право власності на 1/4 частину було житлового будинку АДРЕСА_1 , номер витягу 36953176, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10. Тоді як позивачки з моменту набуття права власності по 1/2 частині на зазначений будинок фактично користувались його загальною площею 58, 5 кв.м. та житловою площею 34, 10 кв.м. Тобто фактично позивачки успадкували по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , а не по 1/4 частині, як помилково було зазначено при проведенні державної реєстрації. Інших співвласників житлового будинку АДРЕСА_1 ніколи не було та не існує на теперішній час. 
У 2026 році позивачки дізнались, що їх будинок, перебуваючи у зоні активних бойових дій, зазнав ушкоджень та звернулась до ЦНАП з метою подання заяви на отримання компенсації за пошкодження нерухомого майна. У ЦНАПі виявилось, що частки позивачок у будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 58, 5 кв.м. та житловою площею 34, 10 кв.м. зареєстровані за ними не по 1/2 частині, як зазначено у свідоцтвах про право на спадщину за законом, а по 1/4 частині, тому у реєстрації заяви на отримання компенсації за зруйнований будинок позивачкам було відмовлено в усній формі. Відмову співробітники ЦНАП аргументували тим, що компенсація провадиться на підставі заяв всіх співвласників всього будинку. Позивачки є єдині співвласники в рівних частках будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 58, 5 кв.м. та житловою площею 34, 10 кв.м., яким помилково невірно оформлено право власності на їх житловий будинок, інших співвласників будинку АДРЕСА_1 не існує та ніколи не було. 
Позивачкам відмовили в проведенні реєстраційних дій шляхом внесення змін до державного реєстру речових прав у державного реєстратора на нерухоме майно у зв`язку із наявністю помилки у Витягах про державну реєстрацію прав. Державний реєстратор прав на нерухоме майно порекомендував позивачкам звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів та визнати в судовому порядку право власності на свої рівні частки в нерухомому майні, яке оспорюється та не визнається представником державної влади. Визнання права власності в судовому порядку на будинок позивачам необхідно для отримання компенсації за пошкодження їх єдиного нерухомого майна.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 09 квітня 2026 року відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого судового засідання.
Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 04 травня 2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник - адвокат Руднєва І.С. до суду не з`явилися, до початку розгляду представник позивачів надала заяву про розгляд справу за відсутності позивачів та іх представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Представник відповідача Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області до суду не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, у якій просять прийняти рішення згідно з діючим законодавством.
Статтями 43,21 1ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України, за наявними в ній доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
З досліджених судом письмових доказів судом встановлено наступне.
ОСОБА_1 є фактичним власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 Донецька область. Право власності на 1/2 частину житлового будинку позивачка набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1225. Це підтверджується доданими до позову свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року.
ОСОБА_2 є фактичним власником 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_2 область. Право власності на зазначену 1/2 частину житлового будинку позивачка набула на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1227. Це підтверджується доданими до позову свідоцтвом про право на спадщину за законом.
Попереднім власником цілого житлового будинку АДРЕСА_1 був ОСОБА_3 , даний факт підтверджено в вище зазначених свідоцтвах про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року.
16.12.2012 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому власниками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у власності по 1/4 частині.
Відповідно до витягу про державну реєстрацію за ОСОБА_1 25.12.2012 року зареєстровано право власності на 1/4 частину було житлового будинку АДРЕСА_1 , номер витягу 36950128, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10.
Відповідно до витягу про державну реєстрацію За ОСОБА_2 25.12.2012 року помилково зареєстровано право власності на 1/4 частину було житлового будинку АДРЕСА_1 , номер витягу 36953176, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10.
Визнання права власності в судовому порядку на будинок позивачкам необхідно для отримання компенсації за пошкодження їх єдиного житла.
Відповідач суду відзив не надав. У поданій суду заяві просив розглянути справу та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства.
Відповідно до вимог статті 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності до статті 16 «Захист цивільних прав та інтересів судом» ЦК України: кожна особа має право звернутися о суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно статті 317 ЦК України , власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно статті 319ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.
Згідно статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно ч. 2 ст. 346 ЦК України, право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом.
На підставі наведеного, суд погоджується з доводами позивачі, що необхідно припинити право спільної часткової власності позивача на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В. та визнати за позивачами, право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яке набуто 27.05.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1225.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Принцип пропорційності тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип пропорційності, натомість принцип пропорційності є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Практика Європейського суду з прав людини застосовує принцип пропорційності як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема, й у питаннях захисту права власності. Цей принцип закріплений і у частині 3 статті 2 ЦПК України.
Відповідно до статті 3 ЦК України, серед загальних засад цивільного законодавства є: принцип неприпустимості позбавлення права власності, крім випадків встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Право приватної власності є непорушним. Підставою виникнення права приватної власності є також успадкування майна, що базується на правонаступництві.
Цивільний процесуальний кодекс України у статті 1 закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Виходячи з рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13 червня 1979 року, стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.
Оскільки Часовоярська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області у даній справі є належним відповідачем, однак права позивача за цим позовом не порушували, не визнавали та не оспорювали, а лише висловили свою позицію щодо заявлених позовних вимог по суті, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 15, 16, 1216-1218, 1261, 1268ЦК України,ст. ст.4, 12, 13, 77-83, 89, 95, 259, 263-265, 268ЦПКУкраїни,суд
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Часовоярської міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про припинення права власності на 1/4 частку житлового будинку та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1225, номер витягу 36950128, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яке набуто 27.05.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1225. 
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1227, номер витягу 36953176, реєстраційний номер: 23324003, номер запису: 1595 в книзі: 10 та визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яке набуто 27.05.2008 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.05.2008 року, посвідченого державним нотаріусом Янюк С.В., спадкова справа № 96/2006, зареєстровано в реєстрі за № 1227.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Часовоярська міська військова адміністрація Бахмутського району Донецької області,Код ЄДРПОУ 44679374, місцезнаходження за адресою: Україна, 84551, Донецька обл., Бахмутський р-н, місто Часів Яр, вул.Незалежностi, будинок 1
Повний текст рішення складено та підписано 08 червня 2026.

Суддя:        О.  Р.  Феняк